Kako čovek saznaje nepoznato?
Koje znanje čovek mora da ima?
Nakon što je otkriveno da kitovo ulje može da osvetljava naše gradove
kao nikada do sada stvorilo je globalnu potražnju.
Nateralo je čoveka sve dalje i dalje
u duboka plava nepoznata prostranstva.
Nismo znali njegove dubine.
Ni stvorenja koja su živela tamo.
Čudovišta. Jesu li stvarna?
Ili te priče postoje da nas teraju da poštujemo mračne tajne mora?
U SRCU MORA
OSTRVO NANTAKET Masačusets, februar 1850.
Pitanje koje plaši i uzbuđuje u isto vreme.
I razlog je zbog koga sam vam pisao po drugi puta tražeći sastanak.
Razgovor s vama, gospodine, dobro će mi doći,
za roman koji nameravam da napišem. Trenutni naslov: Mobi Dik.
Nadam se da ćete razmotriti moju ponudu.
Nepoznato.
Tamo moja mašta žudi da zađe.
Tako se stvara pitanje:
Kako čovek saznaje nepoznato?
Sa štovanjem, Herman Melvil.
Zatvoreni smo.
Nema više porudžbina posle 20 h.
Došao si.
Neko je došao da te poseti, ljubavi.
Tom Nikerson?
Herman Melvil.
Primili smo vaše pismo.
Ili ste očajan čovek ili budala što ste došli na Nantaket.
Moja ponuda još uvek stoji.
Tri meseca stanarine za veče razgovora.
Sve što imam na svetu, ali radije bih to smatrao ulaganjem.
Recite mi šta se dogodilo.
Eseksu.
Šta mislite šta se dogodilo?
Kruže glasine, priče o... - Šta? Kakvu priču očekuješ da čuješ?
O kitu.
Eseks se nasukao. Bila je istraga. - Istraga je bila neistinita.
Izlazi napolje!
Vi ste poslednji preživeli sa Eseksa, gospodine.
Ako vi nećete da kažete, ko hoće? - Zar me nisi čuo? Odlazi! Odmah!
Ne, ne smete da odete. - Nije sposoban da razgovara,
a ja ne želim da gubim vreme. - Molim vas, g. Melvil.
Ne želi da priča o Eseksu meni, nikome, nikada nije hteo.
Agonija je u njemu.
Duša mu je... u mukama.
I traži ispovest.
Molim vas, pustite me da razgovaram s njim.
Ljubavi.
Mislim da bi ti dobro došlo ako bi razgovarao sa čovekom.
Ne.
Slušaj me dobro!
Ko održava ovo mesto dok se ti ubijaš u piću?
Razgovaraćeš s njim koliko bude potrebno da zadržiš novac.
Znaš naše okolnosti, Tomase.
Samo koliko bude potrebno.
Doneću viski.
Zaboravio sam da napomenem u pismu, ali nekad sam bio kitolovac.
Na jednom putovanju.
Grinhend. - Dakle, videli ste sve.
Moja žena je pročitala vaše knjige.
Uživala je u njima. - Drago mi je da to čujem.
Imao sam dobru prodaju,
ali ova priča bi mogla nadmašiti uspeh mog prvog romana.
Koji je bio zaista dobar. - Još jedno od vaših morskih trkeljanja?
Jeste li čitali Hautornea, g. Melvil? To je pisac.
Izvrstan pisac. - Da.
On nije ovde. Ja jesam. Iz mojih ličnih razloga.
Ispričaću vam o Eseksu. Verujem da ćete biti razočarani.
Ali sve što kažem biće istina.
Priča o Eseksu je priča o dvojici muškaraca.
Kapetanu Džordžu Polardu i prvom oficiru Ovenu Čejzu.
Ovene, ne želiš da zakasniš. - Dolazim.
Osim toga, naša kćer ne može da spava pod šupljim krovom, zar ne?
Zašto si siguran da je devojčica?
Mora biti. Kako bi me podsetila zašto te volim kad si tvrdoglava.
Ako bude kćer biće tvoja verzija, ne moja.
Duge kovrdže i odlučna da osvoji svet.
Danas ćeš promeniti taj sako za uniformu. - Tako je.
Napokon ćemo otići iz ovog blata u kuću kakvu zaslužuješ.
Ne treba mi kuća u gradu sa nadobudnim komšijama.
Ovde ima dovoljno mesta za sve troje.
Ponekad su mi tvoje dobro srce i draga priroda jednostavno nepodnošljivi.
Idi po svoje kapetansko mesto.
Koliki je ulog? -1:90.
Imam 3700 l za 2 dolara! - Uzimam 40 deonica.
Prodaj! Prodaj! Ovamo!
Kriterion se vratio sa 1600 bačvi.
Novi rekord: 50 sterling funti za moždinu na londonskoj pijaci.
Čestitam, gospodo.
Dobro jutro, g. Čejz. - G. Mejson. - Uđite, molim vas.
Moj partner, Bendžamin Fuler. - Dobro jutro, gospodine.
Sedite, molim vas.
G. Čejz. Nadam se da ste svesni koliko smo zadovoljni vašim poslom.
Hvala, gospodine. - Jedan od naših brodova, Eseks,
ponovo je osposobljen o velikom trošku i spreman je za plovidbu.
Kako smo toliko uložili u njega
želimo biti sigurni da je u najboljim rukama.
Stoga nam je veliko zadovoljstvo da vam ponudimo mesto na njemu.
Prvog oficira.
Prvog oficira? - Da.
Obećali ste mi zapovedništvo brodom posle poslednjeg putovanja
kad sam vam doneo 1500 bačvi. Sećate li se? Dali ste mi vašu reč.
To obećanje sada moramo da odložimo.
U poslednje vreme smo imali manjak. - Nikada u mojoj smeni.
Nantaket sada dominira svetskim tržištem.
To se ne sme promeniti. Sada nije vreme za eksperimentisanje.
Eseksov kapetan biće Džordž Polard.
Koji potiče iz velike kitolovačke porodice.
Njegov otac je takođe naš pokrovitelj.
Žao mi je, g. Čejz, možete imati iza sebe putovanja koja želite,
ali krv će uvek pobediti. - Ali krv vam neće napuniti brod uljem.
Kapetanu najviše treba poštovanje. Šta ako ga on ne dobije od posade?
Vi ćete se pobrinuti da dobije. - Ugodan vam dan, gospodo.
Shvatam vaše razočaranje.
Stoga... 1/15 zarade. Više nego što sam platio ijednog oficira.
Ako se vratite s 2000 bačvi ulja dajem vam reč
sledeći pućete imati kapetansko mesto.
I pre ste mi dali vašu reč.
Ovog puta je želim napismeno.
Kapetane Polard.
Upravo smo imali ugodan razgovor s g. Čejzom.
Biće mu čast da služim pod vama.
Drago mi je da to čujem.
Moram da pazim na nekog bezbradog domoroca sa srebrnom kašikom u ustima.
Trebao sam im nabiti ponudu u usta. - Zašto?
Sad imaš ponudu kapetana na papiru.
Reč lažova je bezvredna čak i na papiru.
Znaš da bih te volela isto i da si trgovački kapetan.
I ne bi bio odsutan dve godine. - Neću biti odsutan dve godine.
Bedfordov kitolovac bio je odsutan tri.
Izgubili su dvojicu, a poluprazni... - Iz Bedforda su i nisu imali mene.
U pičku materinu!
Biću kapetan ličnog broda.
Kitolovca.
Da se oni pitaju imali bismo samo ovu rupu, a to se neće dogoditi.
To su bile reči tvog oca, ne tvoje.
Šta fali njegovim rečima?
Hteo je nešto za svoju porodicu i sebe.
Bio je sanjar, Ovene. - Tako je.
Sanjao je o moru, a nije ga video zbog ljudi kao što su oni.
Barem je video rođenje svoje dece.
Ovo je sve što znam.
Žao mi je.
Udala sam se za kitolovca.
Vratiću se brzo kao što sunce zađe. Kunem se.
Samo se vrati.
Obećaj mi.
Već sam se zakleo, sad želiš i obećanje?
Obećavam.
Sine, par reči.
Ako ćeš biti kapetan ne možeš biti prijatelj.
Ti si im nadređeni. Nikada to ne zaboravi,
neka oni to nikada ne zaborave. - Hvala, gospodine.
Tvoj pradeda i još neki stvorili su ovu industriju.
Bez nas, bez tebe, sve će pasti u tamu.
Nadam se da ću osvetliti obraz porodičnom imenu.
Ti uredi, svemogući Bože, i stvori Ti kitove moćne.
To veličanstveno čudovište zapanjujuće veličine.
Nepojmljiva je snaga njegova.
Ali, večni Bože, reče Ti nama, običnim smrtnicima da krenemo;
sebe, ženu i decu da prehranimo; na čudovište sa smrtnim besom.
Mili Oče, obasjaj ove muškarce svojim veličanstvenim svetlom.
Obezbedi im uspešno putovanje.
Neka se sigurno vrate s punim brodom.
Neka kitovsko ulje Nantaketa osvetljava naše domove.
Naše ulice štiti od grehova noći, podmazuje mašine industrije
i vodi našu veliku naciju napred
dok se naša plemenita vrsta razvija.
U Tvoje ime mi se molimo.
U kojem je to mesecu bilo?
Pred kraj godine. Bili smo jedan od poslednjih brodova.
Zato smo moj prijatelj Barzilaj i ja mogli da idemo.
Imao sam 14 godina. 14.
Nikerson, ne stoj tamo. Pokreni se! - Prvi put na moru.
Uplašen i još više sam se bojao da to pokažem.
Barzilaj je imao 17. Siročad, odrasli smo na dokovima.
Obojica smo žurili da postanemo muškarci.
Šta čekate svi? Unosite! Idemo!
Kakve to broševe nose? - Kitovske, Tomase.
Kako ću dobiti takav jedan?
Prvo moraš zabiti koplje u najveću zver na zemlji.
Nikersone, odnesi to zeleno g. Bondu. Požuri, do đavola!
Nosiću 12 takvih jednog dana.
Stavi ih na košare. - Ako si ti na brodu to znači jednu stvar. - Da.
Bar jedna osoba zna istinu o starome Čejzu.
Ne, ali svi ostali brodovi su popunili posadu.
Ja sam preobražen čovek.
Pitanje je jesi li ti? - Nemoj mi reći da je Metju Džoj odložio bocu?
Suv kao pesak. Je li Oven Čejz smirio narav? - Miran kao crkva.
Verovaću to kad vidim.
S obzirom na našeg kapetana, bićeš miran 48 sati?
Srećno.
Polard. Džordž Polard. - Oven Čejz.
Čejz? Nije ostrvsko prezime? - Tako je.
Uskoro ćemo biti daleko od ostrva neko vreme pa ću biti kao kod kuće.
Iznenađen sam. Inače kapetan bira svog prvog oficira.
Iskusan kapetan da.
Sigurno shvatate da su hteli zadržati ulaganje u rukama muškaraca.
Zaista. - Hteli su dodatno osiguranje, to je sve.
Drži me na oku i reci ako radim nešto pogrešno.
Ne znam drugačije, kapetane.
G. Čejz, podignimo sidro. - Pramac u smeru vetra, idemo!
G. Lourens, kormilo. G. Džoj, krenimo!
G. Kol, g. Čapel, stanite pored sošnjaka.
Idemo, živo, momci!
Popnite se gore do oglavnog jedra. Pazite na vetar.
Podesite oglavna jedra! Otpustite užad!
Zapelo je, gospodine. - G. Čapel, preuzmite kormilo.
Hajde! Zašto ova uzda spinakera nisu raširena?
Okrenite brodsko vitlo.
Užad su hladna.
Pokrenimo se, do đavola! - Celi Nantaket gleda.
Sidro je napolju!
Pazite glavu, kapetane!
Šta je, g. Šepard? - Žaluzina je zakačila platno.
Neće se otpetljati, g. Čejz! - Još uvek ne kreće!
Pazi.
Žaluzina, Ovene.
Skloni se!
Boga mu!
Zaplovimo!
Odličan posao, g. Čejz.
Stignemo li do Kejp Verdesa u sledeće dve nedelje
imaćemo dobru šansu da stignemo do Tihog okeana na vreme.
Kukuruz, g. Čejz? - Ne, hvala, gospodine.
Nikada ga nisam voleo.
Čudno. Mislio sam da vam je otac uzgajao kukuruz na Kejp Kodu.
Tako je. Možete li zamisliti kako mi je dosadilo da ga jedem svaki dan.
Kukuruz, bamiju, pasulj.
Pre nego što je završio u zatvoru.
Jeste li vi upoznati s tom pričom, g. Džoj?
Gospodine? - Jeste li znali da je g. Čejz gotovo siroče
zbog toga što mu je otac zatvoren? - Svi imamo svoje puteve do mora.
To je razlog ne postavljati previše pitanja.
Sigurno nije bilo lako.
No, udomila te velika pomorska porodica Nantaketa.
Ovo nije prvi put da me neko nazvao kopnenjakom.
Neki Nantačanin koji me podseća da nisam deo te porodice.
Ako će me kapetan izviniti, čekaju me kitolovci i straže za podelu.
Ne, gospodine, meni ne.
Ni kapljicu? - Ne, gospodine.
Kao što rekoh, nekada manje postavljenih pitanja je bolje.
Dobivamo ove splačine prvog dana?
Škrti gadovi. Gde je meso?!
Predivna djevojka. - Vizija lepote izrezbarena od najbolje kosti kita.
Bez diranja. - Mislio sam da ste oženjeni. - Jesam, to je ona.
To joj je nos, barem.
Čestitam, dame!
Dobar posao razapinjanja jedara danas.
Jadnije kitolovce nisam video.
G. Čapel. - Gospodine? - Bićete kapetanov harpunar.
G. Lourens, vi ćete biti moj. - Da, gospodine.
G. Peterson... Harpunar drugom oficiru.
Da, gospodine. - Šest ljudi po čamcu.
Prvi je glavni za veslom. Sutra u šest zvona.
Nismo ni istočno od Halifaksa, gospodine. - Kako se zoveš?
Kofin, Henri Kofin. - On je kapetanov rođak.
G. Kofine, mislite li da kit zna šta je istočno od Halifaksa?
Ne znam ko ste vi. Kako ste dospeli ovamo.
Neki od vas su se verovatno sakrili u bekstvu.
U redu je, briga me.
Zauzvrat postojite zbog samo jedne stvari.
Kitovog ulja.
Nameravam da napunim 2000 buradi i vratim se kući što pre.
Čak i kad je vreme dobro i nema kitova, g. Kofine,
napunićemo čamce i vežbati manevre potrebne za hvatanje kita.
Ko god ne bude ništa radio naći će se na putu kući. Jasno?!
Da, gospodine. - Gospodine.
Zeleni? Na palubu.
Na noge.
Da, kopnenjaku.
Tomas Nikerson? - Da, gospodine.
Normalna je mučnina na početku.
Povucite me natrag! - Najbolji način pripreme za borbu s Neptunom, momče!
Molim vas, povucite me!
Bolje?
Oprostite, zaista mi je žao.
Sad imaš o čemu da pišeš majci.
Majka mi je zakopana na Smits Hilu.
Tamo je spomenik i za oca. Izgubljen je na moru pre mog rođenja.
Daj mi to.
Ovo je sada tvoja porodica, momče.
U dobru i u zlu.
U zlu većinom.
Oribaj palubu, mali.
Daleko ste od lova na kitove i jedrenja. - Da, kapetane!
Kriva ti je linija, Nikersone. - Da, kapetane.
Ostaćemo do sumraka, ako treba.
Spremite se za pokret! - Harpunari u čamce!
Morate biti brži, g. Rej. - Da, g. Čejz.
Nema više kurvi, g. Čejz. - Sada si mornar!
Nije loše, g. Rej. Dobro je.
Naviknite se, momci, morate raditi kao konji.
G. Čejz? - Gospodine? - Razvucite bočna jedra.
Je li to mudro? U golfskoj smo struji. Bolje da idemo 5 čvorova
da vidimo vreme. - Kasnimo dva dana.
Moramo da nadoknadimo ako želimo da uhvatimo istočni vetar.
Razvucite bočna jedra.
Razvucite bočna jedra! Idemo!
Pričvrstite oko jarbola, razvucite bočna jedra!
Požurite, g. Kofine. Kapetan želi veću brzinu.
Star je, ali još uvek može ploviti, momci!
Nalet vetra s desne strane. Moramo odmah smanjiti jedra.
Ne još uvek, g. Čejz.
Gospodine, idemo u oluju s 8 čvorova, a ono ide brže od toga.
Neka dođe. Muškarci su omekšali od kopna,
trebaju dobro krštenje da znaju kako je naš posao započeo.
Smanjimo jedra i promenimo kurs od vetra ili će uhvatiti po širini.
Čejz, nećemo ništa menjati.
G. Lourens, držite kurs. - Držim kurs, gospodine.
Izgubićemo pola dana ako budemo tako išli. Uhvatićemo rub oluje.
Ako ne mogu podneti ovakav vetar onda neka nam Bog pomogne.
Pripremite se za oluju.
Dolazi oluja, momci.
Pripremite se za nevreme, g. Bond, idemo u nalet vetra.
Moramo usporiti i prepustiti se. - Nećemo ništa menjati, g. Čejz.
G. Lourens, držite kurs. - Držim kurs.
Skratite jedra, g. Čejz.
Okrenite brod, krenite prema kopnu! - Ne, šteta je učinjena!
Prekasno je! Udariće nas bočno!
Držite se!
Pazite!
G. Džoj, moramo odseći glavno jedro. - Krećem!
Hteli ste da me vidite, gospodine?
Sutra u šest zvona okupićete posadu
i obavestiti ih da se vraćamo u Nantaket zbog popravke.
Onda ćete im se izviniti što ste se oglušili o kapetanova nareenja
što je gotovo koštalo života sve na ovom brodu. - Molim?
Prihvatiću vašu ostavku po povratku u luku. To je sve.
Vi ste naredili da se razapnu bočna jedra. - To je bilo razumno.
Ljudima je trebalo testiranje. - Slanjem u oluju? - To...
To je bila nesreća. - Ne, nego loše upravljanje brodom.
Okriviti sreću je slabost. - Do đavola i tvoja drskost!
Znaš li s kim razgovaraš? Zovem se kapetan Džordž Polard!
Polard!
Koliko god kitovih broševa imali, g. Čejz,
vi ste samo sin farmera koji je ugnjetavanjem dobio uniformu.
Sada se gubite napolje!
Vratiti se u luku bez ijednog bureta ulja bila bi greška.
To ne bi dolikovalo imenu Polard, niti Čejzu.
Najbolje za obojicu bi bilo raditi s onime što nam je Bog dao.
Napunite brod uljem i vratite se kući za godinu dana
pa se rešimo jedan drugoga čim pre.
Verujte mi, želim to jednako jako kao i vi.
To je, svakako, kapetanova odluka.
Bili su kao tek venčani par.
Par koji se tolerisao, ali koji je mogao da potopi brod.
Jeste li oženjeni, g. Melvil? - Jesam.
Neka vam se Bog smiluje. - Očekujemo i dete.
Zna li vaša žena da ste večeras doneli sve što imate ovamo
i dajete to strancu? - Ne, gospodine.
Puni ste iznenađenja.
Eseks se nije vratio u luku. - Nije.
Nastavio je da plovi. - Tako je.
Nedugo zatim čuli smo zvuk za kojim svi kitolovci žude.
Mlaz!
- Eno je velika izbacuje!
Beli ili ulješura, g. Ramsdel? - Ulješura je!
G. Čejz, izbacite čamce. - Svi na palubu! Svi na palubu!
Pripremite čamce. - Spuštaj!
JUŽNOATLANTSKI OKEAN 3 meseca na moru
Eno ih, izlaze! Veslajte, punom snagom!
Idemo, uprite!
Eno mladunca.
To je mladunac? - Ovo je majka.
Evo našeg momka. Tu je novac.
Nikersone, guraj! - Četrdeset bačvi? - Pedeset.
Opasan je. - Uprite u vesla, momci, ili će pobeći.
Veslajte! Pametno, momci, pametno. Pazite na vesla.
G. Ramsdel, pripremite uže. - Da, gospodine.
G. Lojd, prvi je moj.
Dovedite me bliže. Držite ga se.
Ovo vam je prva Nantaketska vožnja, momci.
Pogledajte ga! Najstrahovitije biće na zemlji.
Zaranja!
Moje ruke!
Moraš namokriti uže, Nikersone.
Ostalo je 250 m užeta, g. Čejz.
140 metara, gospodine.
Odvući će nas pod vodu!
Metju, treba mi tvoje uže. - Dodaj uže.
Dajte mi svoje uže, g. Peterson! - Ostali smo na 100 m užeta!
45 m. - Zavežite ih.
Baci!
Petersone, razmotaj. - Dobro.
Koliko metara može da ide? - Ostalo je 120 m.
Ne, ne, čekajte!
Ovene! - Ne još! Ne dirajte to uže!
Ostalo je 90 m.
Ovene, do đavola! - Rekoh da ne dirate! -55 m, g. Džoj.
18 m, gospodine!
Guraj!
Požurite, momci. - Bežite, gamadi!
Kitovo salo u ulju. - Bežite, gamadi!
Imaš ga? - Imam ga, Čejz.
Kako izgleda? - Nije dobro.
To je to.
G. Čejz? - Da? - To je sve. Ne možemo više izvući.
Zlato je unutra, momci, nastavite da kopate.
Prevelik sam da uđem unutra. - Onda nađi nekoga ko može.
Nikersone, dođi ovamo!
Hej, rekao sam dođi ovamo!
Popni se gore i uđi.
Hajde, Tomase. Unutra je ono što vredi više nego što kuvaju.
Gospodine, ne mogu, žao mi je. Ne mogu.
Uđi unutra ili ću te ja spustiti.
Bolje stavi ovo među zube, momak.
Unutra smrdi gore od đavolje guzice.
Hvala.
Oprosti. - Nikersone, ponesi moj jastuk sa sobom.
Unutra.
Čovek upozna sebe dole.
Jesu li vas poslali u kitovu glavu? - Nisu.
Poštedeli su me.
Tamo je blago.
Nikada neću zaboraviti tog prvog mužjaka.
47 bačvi. Naravno, sreća je kratko trajala.
Tamošnje vode su bile izlovljene? - Tako je.
Zato smo otišli dalje.
Mesec dana nam je trebalo oko Horna.
Ostavili smo južni Atlantik s tračkom nade.
Da bi se moglo okrenuti na bolje.
No, dolazak u Tihi okean nije poboljšao stanje.
Viđenja kitova bila su preretka.
Posle gotovo godinu dana na moru
kapetan i prvi oficir postali su nervozniji.
Kap. Polard provodio je većinu dana u kabini, bojao se da pogleda posadu.
Potpalublje nam je bilo gotovo prazno.
Gledati naše tričave pokušaje bilo je kao podsetnik da smo daleko od kuće.
ATAKAMA EKVADOR
Ne znam taj jezik. Pričajte engleski.
Ponudite više. Ovo je Nantaketsko kitovo ulje.
Nije krađa. Vredi više od toga. Više!
Sveštenik insistira da pišemo kući o novostima.
Šta misli kome će pisma pomoći?
Udovicama? Vlasnicima brodova koji više ne postoje?
Koliko dugo nameravate ovako da živite, kapetane?
Piši u Španiju onda, moli za oproštaj, za sebe i svog kapetana.
Niko nije mogao da predvidi šta će se dogoditi.
Ko bi verovao? Niko. Sigurno ne naši pokrovitelji.
Mnoge godine tvoje ulje je punilo njihove džepove zlatom.
Kapetane? - Oprostite.
Rekli su mi da vam je putovanje napadnuto iz zasede.
Kapetan Džordž Polard, Eseks.
Kapetan Klemente Pelaez, Santa Marija.
Hoćete li kupiti kolegi piće?
Ne, ne. - Loša sreća?
Koliko daleko? - Dovoljno daleko samo za budalu.
Koliko bi to daleko bilo?
5500 km uz ekvator.
Spoljno lovište.
Je li bilo kitova tamo? - Više nego što ste ikada sanjali.
Na stotine. Polja repnih peraja dokle pogled dopire.
Mogli biste napuniti 3000 bačvi u jednom danu. - Mogli bismo?
Da nije tog demona. Kita.
Belog kao alabaster. Dugačkog 30 metara.
Poslao je šestoricu u smrt.
Nama ostalima je ostavio nešto za sećanje.
Taj beli kit, je li plesao žig i opljačkao vas?
Hvala.
Verujete li ovo?
Sada otplovimo, uhvatimo jugoistočni vetar, najpovoljnije je vreme,
napunimo se i kući smo za šest meseci. Šta kažete, g. Čejz?
Ne moramo trpeti naš nezgodan položaj duže nego je potrebno.
Amin za to.
Amin.
Pohlepa je obuzela našeg kapetana i prvog oficira.
Tako smo krenuli, 5500 km uz ekvator.
Bez ikakvog plana, počela su nagađanja.
Tu će se kitovi skrivati.
Šta dalje od čoveka.
Svejedno smo ih ulovili.
Pre mnogo vekova, mornari su se bojali da plove dalje od ruba zemlje.
No, mi smo kretali prema rubu ludila.
Poverenje je zamenila sumnja.
Nadu slepo praznoverje.
Kapetane, ljudi pričaju. - To ljudi rade.
Nezadovoljni su vašom odlukom odlaska ovoliko daleko.
Jesi li ih ispravio?
Podsetio na našu svrhu? Napuniti brod kitovim uljem
i ako su kitovi udaljeni 5500 km onda ćemo tamo otići.
Rođače, molim te.
Ovo je ludost.
Dopustio si da padneš pod uticaj onog čoveka.
Moraš okrenuti brod.
Predlažem da se vratiš dole, uveriš ljude, budeš vođa
i nikada više nemoj iskorištavati porodičnuu privilegiju kod mene.
G. Kofin.
SPOLJNO LOVIŠTE 14 meseci na moru
Šta je? - Slušaj.
G. Čejz, vidim belu vodu. - Gde? S leve strane!
S leve strane, kapetane! - Vidiš li nešto?
Spuštaj čamce! - Spuštaj!
Đavo nosio meksičko lovište!
Zabodite ga, g. Čapel! Zabodite ga jako!
Pravo napred, Petersone!
Ne dopustite im da vas izbace iz ravnoteže, momci!
Nastavite dalje!
Kit! - Da.
Dakle, istina je? - Jeste!
Previše toga je istina.
Punom snagom!
G. Bond, natrag na 3 m. Spustite opremu!
G. Lourens, vodite nas prema zavetrini u pravcu jata.
Vrući katran, gospodine. - Naći ćemo ga.
Blizu smo crne kože. Prišunjaj joj se!
Naša je, momci!
Šta je to bilo, g. Lourens?
G. Čejz!
Do đavola!
Nađite g. Lourenca...
Neka g. Lourens pokrene pumpe.
Gde je? - Levi deo pramca.
Donesite mi najveće zupce koje imamo.
Želi borbu?
Nikad nisam vidio da kit to radi. - G. Lourens, preuzmite kormilo.
G. Ramsdele, zavežite drugi kraj užeta za pramčani jarbol.
Dok sam živ i dišem, on je moj.
Pazi!
Kapetane, Eseks je nagnut.
Okrećite čamac!
G. Džoj, pomozite! - Pomozite mi!
G. Čejz?!
Kit, probio je brod. - Šta?
Izgubili smo Istona i Sanborna.
Pumpe su beskorisne, gospodine.
Pripremite se da napustite brod. - Ne možemo odveslati kući.
Moramo skinuti jedra i skrpiti nešto.
Uzmite što više hrane i vode.
Trebaće nam sva vodu koju možete da nađete.
Naizmenično uzimajte sve što možete.
G. Ramsdel, hrana.
Ponesite što više hrane.
Postavite ga. Pazite gde stajete.
Držite? - Hleba i zalihe.
Spuštaj! - Uhvati kolovrate.
Čekaj.
Hajde, Nikersone.
Drži se.
Moramo se skloniti od ulja.
Brzo, daj mi ruku! - Podignite ga!
Moramo se skloniti od ulja.
Nikersone, gde je g. Čejz? - Bio je ovde.
Požurite.
G. Čejz?!
- Gde je prvi oficir?
Odmaknite se! Odmaknite se!
Moramo da krenemo. - Čekajte! G. Čejz?!
Eno ga! Eno ga!
Ovamo! - G. Čejz!
Ideš li da pecaš? - Očišćena i napunjena, g. Džoj.
Odmaknimo se ili će nas povući sa sobom.
2000 NAUTIČKIH MILJA zapadno od Južne Amerike
Kapetane? Šta je sa zalihama?
Pet dekagrama hleba na dan i pola čaše vode.
Ne možemo živeti od toga.
To je on!
Da, to je on.
Ne možete mene zavarati, g. Čejz.
G. Kofine? - Je li? - Vi ste nas doveli do ovoga.
Znate da jeste!
Spustite pištolj! - Hej, spusti ga! - Reci da se bojiš!
Spustite pištolj! - Znate šta će biti kad nestane hrane i vode?
Učini kako kapetan kaže. - Želim da ga vidim uplašenog. - To je neređenje!
Uradi šta ti kaže, odmah! - Reci! - Henri. - Reci!
Henri, spusti pištolj.
Henri, spusti ga.
Krenuli smo na istok.
Nazad u smeru iz kojeg smo došli.
Samo su nam sunce i kompas tako rekli.
Svi smerovi su izgledali isto.
Nadali smo se da uhvatimo zapadne vetrove do Uskršnjeg ostrva.
Putovanje od 3000 milja.
12 dana skrećemo prema jugu. Šest stepeni širine.
Ni milju bliže Uskršnjem ostrvu.
Ostali smo na istom mestu.
Prokleti smo. - Nadoknadićemo kad uhvatimo promenjive vetrove.
Uhvatićemo ih.
Čapel?
Držite se, kapetane.
G. Džoj, podigač je zaglavio.
G. Džoj, jeste li dobro?!
Metju!
Metju, šta se dogodilo?
Šta radiš ovde? - Pogledaću. - Ne, ne.
Pogledaću. - Dobro sam. - Opusti se.
Znam, samo želim da pogledam.
To je samo ogrebotina. - Dajte mu vode. - Ne treba mi!
Dajte mu vode. - Ne treba mi. Dobro sam.
Hajde, popij.
Držim te.
Šta svi gledate? Dobro sam! Kapetane, oran za rad.
Oran sam za rad, čujete li?
Ovene, dobro sam. U redu?
Gubi se. - Dobro je.
Idemo. - Zašto trošiti vodu na mrtvaka?
Znaju se od ranije. Plove od detinjstva.
Reci mi, da li bi ti mogao da sediš i gledaš brata kako umire?
Samo je pitanje brojeva, g. Čapel.
Nema dovoljno za sve nas.
Zašto trošiti vodu na mrtvaka?
Zašto trošiti... Zašto trošiti vodu?
G. Nikersone?
Zašto trošiti vodu? - Jeste li dobro? - Ne mogu.
Šta? - Imaš dovoljno... Više nego dovoljno.
Gospodine, došli smo tako daleko. - Došli smo do kraja.
Imamo dogovor, gospodine. - Uzmi novac i odlazi!
Pogodba s đavolom! - Ne, gospodine.
Đavo voli neizrečene tajne.
Posebno one koje trunu u čovekovoj duši.
Koja je vaša?
Nisam odličan pisac.
Nisam Hautorn, ali otkad sam čuo za nju, ova priča me proganja.
Obuzima me.
Bojim se da ako je ne napišem nikada više neću pisati.
Šta još?
Bojim se da ako je napišem da neće biti dobra kako bi trebala da bude.
Nastavite priču, gospodine.
Zbog obojice.
NASUKANI 34 DANA
Prosledi to.
Hvala Ti, Bože. Ovo je naša hrana.
Za svetlost, za zdravlje, svako dobro.
Tamo! Kopno!
Kopno! Kopno!
Vesla, upregnite!
Veslaj!
Ostani na mestu! Ostani na mestu!
G. Čejz, šta je? - G. Čejz? Koji je đavo? Zašto ste stali?
Prati nas! - Šta? - O čemu on priča?
Nema ničeg' tamo! Ničeg', g. Čejz! - Gospodine, šta radite?
Drž'te se!
Gde je?!
Ovo bi moglo biti ostrvo Duči.
Bez karte, kompasa i kvadranta ne možemo biti sigurni.
Održavaćemo vatre, danju i noću.
Nadaćemo se da će brod u prolazu videti dim.
Hteo sam da vidite ovo.
Bez sumnje su ovde dugo vremena.
Čekaju brod, ali brod nije došao.
Nijedan brod neće doći.
Umrećemo ako ostanemo.
Koliko će pticama trebati da prestanu da dolaze kad vide pojedena jaja?
Privilegija je znati trenutak nečije smrti unapred.
Možeš se pripremiti za to.
Prokletstvo je biti tako daleko od kuće.
Bez prilike pozdraviti se, bez prilike pomiriti se.
Poravnati račune.
Barem poravnajmo naše račune. Kapetane.
Kapetan čega?
Eseks je izgubljen, ali ne vašom krivicom.
Krivica je isto tako i moja... - Ti nisi kapetan!
Rođen si za taj posao. - Ja sam rođen s njim.
Šta smo uradili, Džordž?
Kako smo to uvredili Boga i toliko ga uzrujali?
Jedino biće koje je uvredilo Boga je kit.
Ne mi?
Naša arogancija, pohlepa? Pogledaj gde smo.
Mi smo vrhovna bića stvorena po božjem liku.
Zemaljski kraljevi.
Naša svrha je da plovimo svetom koji nam je dat.
Podrediti prirodu našoj volji. - Osećaš se kao zemaljski kralj posle svega?
Mi smo ništa, mrlje. Prašina.
Zaplovićemo prema suncu u zoru.
Ako ćemo umreti, uz Božju milost, neka umremo kao muškarci.
Jesmo li spremni, g. Weeks? - Da, gospodine.
G. Čapel, g. Rajt. - Ne mogu, gospodine.
Ja, Loks i Viks... Ostaćemo.
Spreman za polazak, Metju?
Pomoći ću ti. Idemo. - Nema smisla! - Idemo kući.
Nema smisla. Idi samo.
Do đavola, Metju.
U redu je. - Poslaću brod po tebe čim se vratimo.
Onda ćemo se kartati u Nantaketu.
Dogovoreno.
Hoćeš da ti to otvorim?
Mislim da ću moći i sam, ako zatreba.
Bog neka bude s tobom, brate.
S tobom takođe.
Brate Petersone? Ideš li s nama?
G. Petersone, dođite u naš brod, s g. Bondom.
NASUKANI 48 DANA
Gde je... Polard?
G. Lourens, probudite se!
Gde je drugi čamac?
Polarde?! - Kapetane Polarde?!
Polarde? - Kapetane?
Polarde?
Šta je bilo?
Bendžamine, šta to radiš? - Mrtav je. Baciću ga u more, gospodine.
Pogledaj me. Pogledaj me, Bendžamine.
Nijedan razuman mornar neće odbaciti ono što bi ga moglo spasiti.
Slušaj me, dečače.
Može nam pomoći.
Bog moj nebeski. Slatka je njegova milost.
Tvoja stvorenja čekaju hranu svakodnevno.
Odlučeno je.
Pripremili smo telo.
Uklonili organe.
Odvojili udove od tela.
Izrezali sve meso s kosti.
Posle toga smo zatvorili telo.
Zašili smo ga što smo pristojnije mogli.
Zatim ga predali moru.
Prvo smo pojeli srce.
Osuđujete me.
Ne.
Eto... Eto...
Gotovo je.
Izrečeno je.
Nikada nikome niste rekli?
Ne.
Ni ženi? - Mislite li da bi mogla da me voli
kad bi znala šta sam učinio? - Da. Mogla bi.
Da si mi ispričao priču kad smo se upoznali
svejedno bih danas nosila tvoj prsten.
Snaga tog dečaka i dalje živi u tebi.
Vidim to. Iako ti ne vidiš.
Možeš sada da završiš priču, ljubavi moja.
Sedi.
Slušaj. Prokletinja.
Ostalo nam je još malo vode.
Nemoj odustati, idemo kući.
Imate li porodicu kod kuće, g. Čejz?
Imam ženu.
I sina ili kćer.
71 DAN NASUKANI 1200 nautičkih milja zapadno od J. Amerike
U redu.
Kapetane. - Ponovo ćemo izvlačiti. - Nećemo.
Ponovo ćemo izvlačiti. - G. Ramsdele.
Preuzećete zapovedništvo nad ovim plovilom.
Pištolj je vaš.
Vi ste naš kapetan. Potrebni ste ljudima.
Ljudi će biti dobro.
Molim vas. Molim vas. Ponovo izvlačimo. - Henri.
To je naređenje!
Ako ne možeš, predaj pištolj drugome.
Ne, ne, ne!
Bili smo nedeljama u pojasu zavetrine.
Taj deo Tihog okeana više je pustinja nego okean.
Sunce peče... Bojao sam se...
Jedino o čemu sam razmišljao...
Bilo je da će svi umreti, a ja ću poslednji ostati živ.
Koliko je g. Čejz pretpostavljao, bili smo 800 milja udaljeni od kopna.
G. Čejz?
Kapetane Polard!
Drago mi je što vas vidim.
Malo je sreće u našem preživljavanju.
Kao i u našem, gospodine.
Barzilaj? Treći brod?
Nema ih danima.
Bojim se da su izgubljeni, gospodine.
G. Čejz, imate najbolji položaj!
To je samo kit.
Baci koplje! Baci ga!
Baci ga! Baci koplje!
Baci ga!
Hajde.
Ubij ga! Tamo je! Baci koplje.
Zašto ga nisi ubio?
Prokleta budalo.
Struje su nas razdvojile.
Tada smo poslednji put videli čamac kapetana Polarda.
NASUKANI 87 DANA
Čamac! - Čamac s leve strane!
Neka se Bog smiluje.
NASUKANI 90 DANA 18. februara, 1821.
G. Čejz?
Oče? Oče?
Ne ostavljaj me, oče!
Gospodine? G. Čejz.
Pogledajte, gospodine.
Pogledajte! Probudite se, g. Čejz.
Kopno na vidiku! Pogledajte.
Spašeni smo tamo, kod ostrva Más Afuera, Čile.
90 dana nakon potonuća Eseksa.
Dali su nam staru odeću. Nahranili su nas.
Bilo je teško jesti isprva.
Čudno.
Brinuli su se o nama što su bolje mogli dok nismo našli brod za povratak.
To putovanje trajalo je još tri meseca.
LUKA Nantaket 11. juna, 1821.
Činilo se kao da je celo ostrvo došlo da vidi naš povratak.
Nije bilo radosti.
Samo tišina.
Gledali su nas kao da smo utvare.
Duhovi. Nikome nismo pričali detalje našeg preživljavanja.
Pitao sam se jesu li nekako znali o našim oskudicama.
Možda su samo bili znatiželjni.
Obećao sam, zar ne?
Bože.
Hej, dušo. Ko je ovo?
Fibi En.
Fibi En Čejz.
Ovo je tatica.
Hej, dušo.
To je tatica.
Svakako, nisu ga mogli ostaviti na miru.
G. Čejz i njegova žena nisu prošli ni metar
kada su ga zaustavili i morao je da se vrati u pomorsku kancelariju.
Ostala su poslovna pitanja.
Pređimo na stvar.
Zbog velikog gubitka života i imovine na našem putovanju
biće istrage.
Kao kapetan i prvi oficir očekuje se naše tumačenje događaja.
Svakako. - Kako sam raspravio ovo s vlasnicima broda
i mojim ocem jasno je da će potpuno otkrivanje imati posledice.
Ogromne posledice za čitavu industriju. Da je kit potopio Eseks.
To je istina.
Onda bi se osiguravajuće kuće i ulagači počeli brinuti
o morskim nemanima koji potapaju brodove.
Mornarima koji izvlače slamke kako bi preživeli.
Poslujemo s uljem. Svi mi.
Kao i u svakom poslu, verovatnoća uspeha mora biti veća od rizika.
Šta predlažete, Džordž? - Da kažete kako se brod nasukao.
To je laž. - Da su se umrli ljudi udavili. - Još jedna laž.
Razmisli, učiniće te kapetanom. - Onu zapisanu zakletvu?
Pod uslovom da donesete brod pun ulja.
Ovako vam garantujmo. - Bio bi bogat čovek.
Prezime Čejz ne mora više biti kopnenjačko već priznato.
Koje pripada među velikim porodicama Nantaketa.
Želite da zaboravim šta se dogodilo zbog zarade?
Tražimo od tebe pragmatičnost.
Eseks je probio beli kit.
Mi koji smo preživeli u slabo opremljenim čamcima
morali smo počiniti grozote kako bi preživeli.
Po našem povratku očekujete da širimo drske laži
kako bi vi, vlasnici brodova Nantaketa, mogli da punite džepove
i mirno spavate. Neću menjati istinu.
Niti bi ti trebao, Džordž.
Poslednji put kad sam ga vidio... G. Čejz?
Nisam mogao da nađem prave reči za ono što sam hteo da kažem.
Tomase.
Možda ne postoje takve reči.
Odlazim za Falmut i...
Bila mi je čast, gospodine. Da plovim sa vama.
Čast je moja, g. Nikersone.
Uzmi.
Srećno, Tomase. - Vama takođe.
Sledećeg dana Džordž Polard pozvan je na ispitivanje.
Gospodo, kapetan Džordž Polard.
Mnogi važni ljudi Nantaketa bili su tamo.
Bila je to formalnost.
Dobar vam dan, kapetane. Molim vas, sedite.
Za zapisnik.
Eseks je probio beli kit, 6600 km zapadno od Ekvadora.
Kao da je sam Oven Čejz progovorio.
Rekao im je istinu.
Savest kapetana Polarda bila je čista.
Ali ispitivanje je bilo prevara.
Polard je opet otišao.
Tražio je belog kita. Nikada ga nije našao.
Nasukao je drugi brod kod Havaja. Dva puta proklet.
Nikada više nije plovio. - Oven Čejz?
Bio je čovek od reči.
Prvo je poslao brod na ostrvo Duči.
G. Džoj je preminuo, ali ostala trojica su bila još uvek živa.
Zatim? - Zatim je spakovao porodicu i preselio se u Nju Bedford.
Počeo je iznova. Postao je trgovački kapetan.
Plovio je kad je hteo.
Dobili ste što ste platili, g. Melvil.
Ove noći u februaru najduže su u godini.
Obojica možete da se odmorite. - Verujte, neću se odmarati neko vreme.
Zašto?
Dobili ste priču. Imate radnju. Sve je tu.
Možda nisam tražio radnju. - Ne? Šta onda?
Nešto drugo što ste mi večeras dali. - Šta to?
Hrabrost da odete gde ne želite da odete.
G. Melvil...
Ono što ste čuli, što sam vam rekao,
hoće li vam sve koristiti za knjigu?
Biće to delo fikcije, g. Nikersone.
Nadahnuto istinom.
No, osećam da neću morati sve da iskoristim.
Hvala. - Ponesite ovo sa sobom. - Novac je za vas. Insistiram.
Ja insistiram da ga zadržite.
Ja insistiram da je jedna osoba u ovom razgovoru trezna.
Vraćate se... - U Pitsfild, Masačusets.
Srećno. - Hvala.
Znate, čuo sam da je čovek iz Pensilvanije iskopao rupu
i našao ulje. To ne može biti istina.
Čuo sam i ja.
Ulje iz zemlje.
Zamislite to.
Herman Melvil završio je svoj roman 1850. godine.
Godinu dana posle Mobi Dik je objavljen.
Natanijel Hautorn je rekao za Mobi Dika:
"To je ep vredan Homera. Biće to američki ep."