UN FILM ORIGINAL NETFLIX
Timp de 4.000 de ani...
... eroi şi ticăloşi, dar nu aici.
Aici sunt evrei, musulmani, creştini,
toţi trăind unul lângă altul într-un haos.
Provocarea pentru Departamentul de Stat şi pentru noi...
N-o să obţin un răspuns rapid.
Mason face pe diplomatul, dle congresmen.
E aici de suficientă vreme ca să explice totul.
Aş prefera o variantă mai scurtă. Vreau un rezumat.
Nu ştiu dacă e un rezumat, dar le spun oamenilor:
"Dacă vrei să înţelegi Libanul, e ca o pensiune fără administrator."
Singurul lucru avut în comun de chiriaşi
e talentul la trădare.
Oamenii ăştia locuiesc împreună de 20 de secole.
Două mii de ani de răzbunări, dispute, vendete, crime.
Într-o noapte e o furtună.
Ploua cu găleata. O bătaie în uşă. Cine e? Palestinienii.
Vor să intre. S-au plimbat pe stradă.
Le-au închis uşile în nas.
Le e frig. Sunt obosiţi.
Vor să intre imediat.
Toată casa e derutată.
Chiriaşii se ceartă. Unii se opun violent.
Unii spun: "Să intre. O să plece până mâine."
Alţii-şi spun: "Dacă-i primesc,
o să am un aliat împotriva duşmanului de pe palier."
Unii sunt îngroziţi de ce ar urma dacă ţin uşa închisă.
Abia după ce se mută palestinienii
ceilalţi oameni înţeleg tragedia situaţiei.
Palestinienii nu vor
decât să ardă casa de alături a israelienilor.
Bine aţi venit la Beirut!
V-am zis eu că e bun.
- Aşa e. - Asta e povestea.
Dle Skiles! Ce faci?
Eşti frumoasă. Arătaţi minunat!
Mason Skiles. Încântat!
Nu ne-am cunoscut. Bună!
Mă bucur să te revăd. Uite-l!
Ştim cu cine nu vrem să facem înţelegeri.
Lecţiile Vietnamului au fost învăţate.
Cred că preşedintele
are propriile probleme pe plan intern.
Dar nu vrem să stabilim o prezenţă permanentă.
- De unde eşti? - Din Washington, DC.
Bravo ţie! Bine ai venit!
- Petrecerea e încântătoare. - Mulţumesc.
Am înţeles că Beirutul, în particular, şi Libanul, în general,
au destui oameni care vor să le influenţeze.
Noi nu vrem să fim ca ei.
Vrem să ne asigurăm că toată lumea are condiţii egale
pentru a contribui la o economie regională stabilă.
Asta cred eu.
Congresmenul poate spune mai multe pe tema asta.
Karim, nişte prieteni ai noştri.
Agnes şi Joanne, din Marea Britanie.
Karim are grijă ca toţi să fim sătui.
- Felicitări! - Mulţumesc.
- Câţi ani are? Pare foarte tânăr. - Cam 13 ani.
E dintr-o tabără de refugiaţi palestinieni din Beirutul de Vest.
A rămas pe aici şi acum face parte din familie,
ceea ce e foarte frumos. Frumoasa mea soţie, Nadia.
Îmi pare bine.
Îl ştii pe congresmen.
- Vă place viaţa la Beirut? - Ne simţim foarte bine.
Da.
E un loc frumos, plin de oameni frumoşi.
Da.
Mai ales un om frumos.
Ca diplomat în Orientul Mijlociu, trebuie să te adaptezi rapid.
Cu cât faci asta mai mult, cu atât devii mai bun.
Când e vorba de înţelegeri,
cel mai important e să nu întrerupi discuţiile.
Când discuţiile se încheie, încep luptele.
Trebuie să ai o abordare diplomatică
şi să le explici celor implicaţi:
"Trebuie să lucrăm cu asta.
Astea sunt piesele de pe tabla de joc."
Mulţumesc pentru prezenţă. Vă las pe mâini bune.
Trebuie să salut pe cineva.
Mulţumesc! Mi-a părut bine.
Alice, eşti singură.
Am auzit că ai chemat congresmeni. Ştii că asta mă înnebuneşte.
Unde e Cal? Am nevoie de ajutor.
Vine şi el. Mai are treabă la birou.
Sunt toţi cuminţi?
E încă devreme.
Hai să bei ceva!
- Ţi-e foame? - Sunt lihnită.
Mai repede, fetelor!
La cină!
- Cum stăm? - Bine.
Avem creştini într-un colţ,
musulmani în celălalt
şi băutură la mijloc.
Ne pregătim de cină. Au venit toţi?
Cal întârzie, dar Alice spune să începem fără el.
- Cum te simţi? - Ce fac în viaţa următoare?
Te măriţi cu un tâmplar.
Unde te-ai ascuns?
Şoferii din spate au luat tot.
Şoferii te-au lăsat cu tava goală?
Trăiesc ca să mănânce.
Fă plinul şi treci la treabă!
Scuze!
- Ce faci? - Bună!
L-ai văzut pe Mason? Pari încordat.
Nu. Vreau să vorbesc un pic cu Mason.
Ce e?
Nimic...
Bună, Karim! Ce elegant eşti!
- Nu crezi, Cal? - Da, e foarte elegant.
Am înţeles că trebuie să te felicit.
Nadia mi-a spus că ai luat note bune.
M-a ajutat ea.
Dar nu ea a dat examenele, nu?
Ai auzit şi tu?
Da, impresionant! Scuză-mă, o să...
Aici erai.
Trăiam un coşmar.
Credeam că m-ai lăsat singur cu ameţiţii ăştia.
- Trebuie să vorbim. - Trebuie să bei.
Socializarea cu congresmenii te face să nu mai crezi în democraţie.
Aşa e. Trebuie să vorbim.
Mas, am trecut prin multe împreună.
Şi am reuşit să evităm mereu aisbergurile.
Nu, mulţumesc.
Cal, vorbeşte mai repede! Sunt 25 de oameni care aşteaptă cina.
Nu ţi-am cerut ajutorul în operaţiuni.
- Am acţionat mereu curat. - Despre ce naiba vorbeşti?
Karim.
Vor să-l interogheze.
- Cine vrea asta? - Toată lumea.
- Are un frate. Ştiai? - N-are pe nimeni.
De ce crezi că l-a luat Nadia în casă?
Rafid Abu Rajal. Au fost despărţiţi în '68.
Karim a venit la Beirut.
Rafid a fost închis doi ani, în Iordania.
Stai puţin!
Unde vrei să ajungi?
München.
Fratele lui a lăsat o maşină închiriată lângă Satul Olimpic.
Au amprente şi un martor. Au asta.
Karim şi fratele lui, acum şase luni, aici, la Beirut.
Cine are asta?
E un agent responsabil în capătul aleii.
Vor să-l ia acum.
Cine? Mosadul?
Pot să te ajut, dar nu pot să te scap de ei.
Deci e Mosadul.
- Israelul cere ceva... - Oamenii tăi sunt implicaţi.
E o prostie!
Departamentul de Stat ţi-a blocat codurile de securitate acum două ore.
Cineva a vorbit. Trebuie s-o facem acum. Nu eşti în siguranţă.
Cal, e vorba de Karim!
Fratele mai mic al inamicului întregii lumi
serveşte gustări congresmenilor.
Vrei să-l iei pe sus de aici?
Crezi că Nadia o să accepte? A depus acte pentru sponsorizarea lui.
I-am făcut rost de viză de studii.
Face parte din familie, Cal!
Nu e decizia mea.
Spune-i şefului tău că vin să vorbesc cu el în cinci minute.
Karim, vreau să fii sincer cu mine.
Dacă mă minţi, nu te pot ajuta.
Fratele tău.
E mort?
- E mort? - Când l-ai văzut ultima oară?
A murit Rafid?
Nu.
Răspunde la întrebare! Când l-ai văzut ultima oară?
Acum şase luni. Unde?
Vine la mine.
Unde vine la tine?
Mă întorc şi apare...
pe stradă.
Pe stradă? E aici? La Beirut?
Nu, în Spania.
Acum stă în Spania.
Vrea să-şi deschidă un restaurant.
De ce m-ai minţit?
De ce eşti nervos?
Nu sunt supărat pe tine. Bine?
Dar spune-mi adevărul!
Paşaportul lui...
Are paşaport spaniol.
Un nume nou.
Spune că nimeni nu trebuie să ştie.
Dacă spun cuiva, pierde tot.
I-am promis.
Ce se întâmplă?
Du-te în bucătărie! Aşteaptă acolo!
Ce a făcut?
Nu ştiu. Poate că nimic. Nu ştiu.
Trebuie să mă ocup de asta.
Du-te în casă, vezi ca cina să fie servită la timp.
Vin în câteva minute.
E grav, nu?
Se rezolvă. Bine?
Karim.
Ţi-e bine?
Ce e? Ce s-a întâmplat?
Promit că-l aduc, v-o garantez. Mâine, la prima oră, e la ambasadă.
- Vă propun un compromis. - Îmi pare rău.
Nu sunt autorizat să negociez.
Ştiu că nu e o postură ideală.
Am fost în postura asta.
Nu văd de ce n-ar merge bine.
Nu e posibil.
El ştie care e situaţia?
I-am explicat.
Dl Riley nu e aici în calitate de supervizor.
Ne-am gândit că poate lua omul în linişte.
- N-a fost aşa. - "Omul"'?
E un băiat de 13 ani!
Copilul e inofensiv.
Nu facem analize aici.
Dacă nu mă poţi ajuta să găsim o soluţie la problema mea,
sună pe cineva care poate.
Opţiunea asta nu mai există.
Atunci, gândeşte-te unde...
Iisuse! Du-te...
Stai! Mas!
Mason, aşteaptă!
Atenţie! Mason! Nadia!
Karim!
Nadia!
Karim!
Nadia! Mişcă!
Luaţi-l!
Ajutor, Mason!
Mason!
Nu!
Nu! Te rog!
Ia-mă pe mine!
Las-o!
Aruncă arma!
Vino încoace, Karim!
- Nu! - Mason!
Karim.
Lasă arma! Altfel, o ucid.
Te rog, nu!
Te rog!
Porneşte!
Nu, iubito! Rezistă!
Nu plecaţi de acasă fără haina de ploaie!
Veţi avea nevoie de ea.
Va continua să plouă în Boston la începutul serii,
potolindu-se după ora de vârf.
Acestea au fost ştirile din trafic şi meteo.
E ora 7:15. Sunt Jane Emerson.
În următoarea jumătate de oră, Jerry Torbin discută viitorul...
DUPĂ ZECE ANI
Amice!
Ţi-e bine?
Da, domnule.
Nu pari foarte sigur. Vii sau pleci?
Stau aici, la hotel. Voiam să intru.
Bine. Dormi înăuntru!
Al cincilea subiect, raportul de scădere a pensiei.
Am ajuns la un numitor comun.
Jerry va accepta Formula Naţională, iar sindicatul va renunţa
la clauza "naţiunii celei mai favorizate". Grozav!
Şase, despăgubirile de la Curtea Internaţională.
Pare un compromis reuşit.
Vom garanta primele de asigurare cu bonusurile de siguranţă.
Vor fi mai puţine accidente şi despăgubiri. Toată lumea e mulţumită.
Bine?
Am eliminat şase probleme.
E important să ne gândim
cât de departe am ajuns.
Şase din zece.
Din nouă.
Vezi?
Iar începi cu orele suplimentare?
Nu e discutabil!
Ambele părţi trebuie să cedeze.
Numerele ne vor spune ce să facem.
Sunt violat, Mason!
- Demonstreaz-o, deschide registrele! - Cască urechile! Renunţ.
Mă duc la birou şi o iau de la capăt.
Cum adică?
Revin la oferta iniţială.
- Asta e o ameninţare? - Uite o ameninţare.
O să încep să răspund la telefon.
Sună întruna,
sunt oameni care ar vrea să lucreze pe cât vă plăteam acum 20 de ani.
N-ai tupeu să ne dai deoparte!
- Să luăm o pauză. - O să vezi!
Pot cere o grevă în 15 minute.
Să te văd!
Să vedem greva!
Să ţi-o trag... Ştii ce? Să mă pupi în cur!
A mers bine.
O să se calmeze. Înţelegerea e evidentă.
Să mai aşteptăm, o să-şi dea seama cât au de pierdut.
Peste două zile, se întorc.
Cum merge treaba cu supermarketul din Providence?
Au apelat la un avocat din zonă.
Voiam să-ţi spun de dimineaţă, dar aveai multe pe cap.
Te cinstesc la Foley's?
Mi s-a oferit altă slujbă.
La New York.
Încă n-am stabilit salariul, dar...
Nu de asta vreau să renunţ. Nu te las baltă.
Ai nevoie de odihnă, Mas.
Pe bune!
Stai la soare, plimbă-te, ia o pauză!
O să faci treabă bună la New York, Ernie.
O să fie bine.
SECRET 22 FEB 1982
AMBASADA SUA DIN BEIRUT CĂTRE AGENŢIA DE SECURITATE
Dle colonel Ruzak.
UN SEDAN GRI GĂSIT LA 16:30
... sancţiuni.
Avem confirmarea. Au găsit maşina.
LOCALIZARE: RUE BAS A - BEIRUT FĂRĂ PASAGERI.
- Fă-ţi bagajul! - E în birou.
Mason?
Mason Skiles?
Poate nu mă ţii minte. Ray Sullivan?
Sigur.
Ai negociat un troc pentru noi, acum doi ani.
Un proiect legat de fibră optică în Needham?
Sully. Sigur că da.
- Ce faci? Îmi pare rău. - Linişteşte-te!
Mi se întâmplă des. Cine mai ţine socoteala?
Da. Negociam nişte dispute sindicale.
Mai pierd timpul cât se calmează părţile.
Ştiu. Am vorbit cu partenerul tău. Mi-a spus că te găsesc aici.
Am primit un telefon de dimineaţă. A fost ca o alarmă.
Prieteni vechi şi comuni din Washington.
Ei ştiu că sunt în zonă şi m-au rugat să vorbesc cu tine.
Universitatea Americană din Beirut.
Aveau pe cineva care să ţină un discurs săptămâna asta,
dar a renunţat.
Tema era "arbitrajul intercultural".
Prietenii mei, ştiind că ai studiat acolo,
sperau să îi iei locul.
Eşti plătit.
Primeşti 6.500 de dolari şi zbori la clasa întâi.
Nu m-aş întoarce la Beirut nici dacă ar fi ultimul loc din lume.
Avionul decolează de pe Logan la 20:45.
Ai şase ore să găseşti pe altcineva.
Varianta asta nu există.
Nu ştiu ce se întâmplă aici.
Ar fi mai uşor pentru amândoi dacă ştiam, dar...
Trebuie să-ţi spun...
că timpul e foarte limitat,
iar Agenţia ţi-ar fi recunoscătoare dacă ai coopera.
E o rugăminte importantă, ştiu şi ei asta.
Spune-le că nu am paşaport.
Ţi-au trimis unul cu biletul.
Mă bucur că te-am văzut, Ray.
Fă-mi un serviciu!
Dacă nu te duci, spune că nu ne-am întâlnit.
Ăsta e ultimul mesaj pe care-l las, Mas, pentru că e o tâmpenie.
Dennis a declanşat greva acum o oră. Poate ştii asta.
Sunt la New York, cheile mele sunt la Pam. Nu ştiu ce să mai spun.
Dacă vrei să vorbim, ştii unde sunt.
Mason Francis Skiles.
Patruzeci şi cinci de ani.
Specializare la Oxford în studii arabe şi orientale.
A venit aici în 1962, ca profesor.
E recrutat de Serviciile Externe în '63, pentru un post la Cairo.
Urmează Damasc, în '65, Tel Aviv, în '68,
în 1969 e trimis la Washington
ca subsecretar adjunct pentru Orientul Mijlociu.
Se căsătoreşte. Scrie cărţi. E foarte respectat.
Kissinger îl place
şi-i oferă un grup de lucru la negocierile de la Paris.
În '71 se întoarce la Beirut,
unde e numit şef adjunct al misiunii de aici.
Soţia lui... Don trebuie să-ţi fi spus pe drum.
Incidentul din reşedinţa Skiles, din '72?
Soţia lui şi fraţii Abu Rajal?
Ştiu şi eu să citesc, dră Crowder.
Trebuie să ştiu care e poziţia lui acum.
A plecat din Beirut în '73, înaintea războiului civil.
A fost negociator-şef pentru Consiliul Comercial din Boston,
iar acum trei ani a trecut în domeniul privat.
Are o firmă micuţă, cu doi oameni.
Se ocupă de probleme sindicale.
De la Kissinger, la gunoi.
Are probleme cu băutura.
- Cât de mari? - L-au urcat pe sus în avion.
N-avem timp de prostiile astea! Te ascult, Don.
Are probleme.
Un tip valoros care a călcat strâmb.
Dar ne putem descurca cu el.
Frank? L-ai cunoscut demult.
Să nu joci cărţi cu el, Gary!
AEROPORTUL BEIRUT
Ai grijă!
Dle Skiles!
Bernard Teppler. Universitatea Americană. E o plăcere să te văd!
Dă-mi voie...
Bun venit la Beirut!
Suntem încântaţi că ai venit. Iau eu bagajul.
Voi fi omul tău de legătură. Te duc unde ai treabă.
Beirutul s-a schimbat în ultimii zece ani.
Ai ratat un război civil serios.
Mi s-a comunicat că stau la hotelul L'Admiral.
Da. Ţi-am rezervat apartamentul de lux.
Pe partea cu bombardamente. Cea cu plaja era plină.
Nu-i mai rapid pe Rue du Nabil?
Nu e bine pe acolo, azi.
A explodat o maşină-capcană. Au murit mulţi oameni.
Cine e vinovat?
Suntem la Beirut. Depinde pe cine întrebi.
OEP-ul susţine că miliţiile Amal. Miliţiile Amal dau vina pe creştini.
Creştinii spun că sunt druzii. Druzii, că e armata siriană.
Radioul din Damasc
va spune că israelienii caută scuze să treacă graniţa.
Israelul dă mereu vina pe OEP.
Nu e OEP-ul. Soţia mea spune că a fost Gamaeet El Cheea.
Tu ce zici?
Să evităm Rue du Nabil.
Verifică actele.
Băga-mi-aş! Am nevoie de paşaportul tău.
Nicio problemă. OEP-ul are puncte de control în regulă.
- Paşaportul! - O clipă.
Suntem la Linia Verde.
Drumul acesta împarte Beirutul de Est şi de Vest.
Una dintre atracţiile fermecătoare ale războiului civil.
Musulmani la vest. Creştini la est.
Nu prea e loc pentru ceilalţi, dar asta e.
Mulţumesc mult.
ÎN CAZ DE FOCURI DE ARMĂ LA HOTEL,
CONDUCEREA INSISTĂ CA OASPEŢII SĂ RĂMÂNĂ ÎN CAMERELE LOR
ŞI SĂ NU FACĂ FOTOGRAFII.
Rahat!
Dle Skiles? Sunt Sandy Crowder.
Sunt ataşat cultural adjunct la ambasadă.
Îmi pare bine!
Ce surpriză!
Mai ajut universitatea uneori.
Mi-au spus că ai venit pentru discurs.
- Ştiu că abia ai ajuns... - Da... Te rog!
Am lăsat maşina în faţă.
Vrei să ieşi din hotel?
Ştii ce?
E ciudat! Chiar mă gândeam că am nevoie de un ghid.
- Serios? - Nu.
Hai să ne prefacem un pic,
cât îmi explici tu în ce m-am băgat.
Ambasadorul găzduieşte un recital diseară
şi mă gândeam să trecem pe acolo.
O să zâmbeşti orice aş spune, nu?
Te aştept în faţă.
Dumnezeule! Mason.
Dle ambasador Whalen.
E şocant, sunt sigur.
Mă bucur să te văd, Frank.
Mă îndoiesc, dar apreciez efortul.
Felicitări pentru toate astea!
Acum ştiu că-ţi baţi joc de mine.
Du-te şi caută-l pe Don. Venim imediat.
- Zborul a fost plăcut? - Relativ.
Ai văzut oraşul?
Ce a mai rămas din el.
Ţi se frânge inima, nu?
Mason, ai ratat un război incredibil.
OEP-ul a început bombardamentul. Guvernul a ripostat.
Israelul s-a implicat.
Şi noi cu ce ne-am ales? Cu 50.000 de morţi.
Cu un oraş tăiat în bucăţi, ca o pizza.
Şi OEP-ul încă e aici, sperând că acordul de pace rezistă.
Israelul abia aşteaptă să se bage,
caută o scuză să ne arate ce arme tari le-am dat.
- Mason Skiles, col. Gary Ruzak. - Îmi pare bine.
- Consiliul Naţional de Securitate. - Îmi pare bine.
- Ţi-e sete? - Sigur. Bourbon. Sec.
Înainte să începem,
vreau să ştii că toţi suntem conştienţi de ce ai făcut.
Ce anume?
Ai venit aici fără să ştii nimic. S-a consemnat.
Îl ştii pe Don Gaines, ataşatul politic de aici.
A trecut ceva vreme.
Multă.
Poftim! Ia loc!
Bine.
Doi spioni, Casa Albă şi un ambasador.
Poate îmi explică unul dintre voi ce caut aici.
Ai vorbit cu cineva din zonă de curând?
Nu.
Ai mulţi amici aici.
- Ţii legătura cu cineva? - Nu.
Telefoane? Felicitări de Crăciun?
- Unde vrei să ajungi? - E o întrebare simplă.
Cine e şeful?
Toţi lucrăm pentru preşedinte.
Dacă nu intră şi el pe uşă,
spuneţi-mi ce se petrece!
Acum trei zile, un american a fost răpit din Beirutul de Vest.
A doua zi am primit un comunicat
de la un grup care-şi spune Miliţia Eliberării Islamice.
Foarte simplu, fără înflorituri.
L-au răpit, vor să discute.
Vor ca tu să fii negociatorul.
Te-au cerut pe tine.
Cine ar face asta?
Ştim cine nu e.
Nu e OEP-ul.
- Nu-i părerea generală. - Haide, Gary!
Nu-şi doresc tancuri israeliene trecând graniţa.
Nu riscă aşa ceva.
Toată lumea e suspectă acum.
Ce vreţi să fac?
Eşti expert în negocieri. Negociază.
Sunt aici pentru că un dement mi-a spus numele la întâmplare.
Răpitorii vor să vă înţelegeţi.
V-au contactat rapid, sunt comunicativi, ştiu ce vor.
Aveţi ceva ce-şi doresc.
E o cacealma. Spuneţi-le că refuz.
Să se gândească la ce au de pierdut.
Dacă acceptă e super. Au făcut o primă concesie.
Sunt surprins, mă aşteptam să-l văd pe Cal aici.
Cal Riley?
Cal e ostaticul.
Eraţi destul de apropiaţi.
Când ai vorbit cu el ultima oară?
Iisuse!
Acum zece ani?
N-aţi comunicat deloc?
Deloc.
Credem că el te-a cerut.
De ce?
N-avem dovezi, dar...
Nu...
Nu cred că e posibil.
Cal e superiorul meu.
De aici conducem operaţiunile Agenţiei în zonă.
Înţelegi ce înseamnă asta?
Da. Te temi că va vorbi.
Mă tem?
E aici de 13 ani. Ştie o mulţime de secrete.
- Încă n-a spus nimic. - Din câte ştim.
Dacă se sfârşeşte prost, nu ştim de unde s-o apucăm.
Deocamdată aşteptăm. E rândul lor să mute.
Ce vreau să ştiu de la tine
e dacă ne putem baza pe tine până trimitem o echipă de intervenţii.
Nu-l pomenim pe Cal deloc.
E în misiune, nu trebuie să spunem mai multe.
Ruzak ajunge la Beirut abia mâine, nu l-ai întâlnit.
Te-am adus aici
pentru că voiam să aflăm ce cauţi în oraş.
Nu e specialitatea mea, Gaines.
Ba da. E o partidă de poker.
Două cărţi cu faţa în jos, restul sunt pe masă.
Bazează-te pe realitate.
Eşti un văduv derutat, de 40 de ani, în mijlocul unei ierni lungi.
Te prefaci că ai venit pentru un discurs,
dar adevărul e că nu ştii ce faci sau de ce ai venit.
Realitate.
Numele tău a apărut de nicăieri şi suntem agitaţi. Realitate.
Vrem să discutăm cu tine, nu-ţi convine. Realitate.
Plec de aici nervos?
Îmi convine şi aşa.
Şi dra Crowder?
Multă lume crede
că fluturarea unei fuste în faţa unui american obosit de vârsta ta
are şanse mari de reuşită.
Am terminat?
Ai devenit brusc foarte important.
E o greşeală?
Nu ştiu. Realitate.
Gaines te testa.
Toată lumea e sub presiune.
- Nu asta îţi doreşti şi tu? - Cum adică?
N-ai fi fost aici dacă nu era acţiune.
- Crezi că-mi plac senzaţiile tari? - Nu ştiu.
Nu ştii.
Bine. Lămureşte-mă! Care e povestea ta, dră Crowder?
Sunt o fustă într-o maşină, duc un turist nervos la hotel.
Putem face un ocol?
Unde?
O să-ţi arăt unde locuiam.
OEP-ul avea un emiţător aici.
Acum zece luni, înaintea armistiţiului, israelienii l-au distrus.
Trebuie să fi fost frumos.
Era.
În toate privinţele.
Schi dimineaţa, înot după-amiaza, distracţie toată noaptea?
Nu doar asta.
Făceam ce ne doream.
Eram fericiţi.
Nu ştiu cum s-a ajuns aici.
Nu, mulţumesc.
Cal mai e cu Alice?
Da, din câte ştiu eu.
- Ea unde e? - Au un apartament la Atena.
Alice s-a mutat acolo cu familia la începutul conflictului.
Cal a rămas la Beirut. Nu poţi sta aici cu copiii.
Ea ştie că sunt implicat?
Nu ştiu dacă i-a spus Gaines.
Ar trebui să plecăm.
Stai puţin!
Care e părerea ta? Sincer.
Crezi că vor să-l salveze pe Cal sau informaţiile?
Ce întrebare urâtă!
Dar te-ai gândit la ea.
Sunt prea ocupată să mă întreb dacă o să ne ajuţi sau nu.
Bine. Imaginează-ţi o clipă că o să-mi fac treaba.
Pentru cine lucrez?
Pentru Casa Albă? Departamentul de Stat? Don Gaines?
Cal e clientul tău.
Dacă nu îl consideri vinovat de ce s-a întâmplat aici.
Asta scrie în dosarul meu?
Toţi am dat greş aici.
Fiecare dintre noi.
Dublez miza.
O să ajungă la Paris.
Mas, trebuie să recunosc
că Alice ţine mult să meargă la înmormântare.
Te sun când ajung acolo.
Dacă nu acum, poate facem ceva mai târziu, în SUA.
Poţi să-i spui asta.
Mă tot gândesc că o să rezist.
- O să fie bine. - Pe naiba!
Mai devreme sau mai târziu o să-ţi dai seama că n-a fost vina ta.
De fiecare dată când spui asta, mă doare.
Atunci, n-o mai spun.
- Ai grijă de tine, Cal! - Mas...
Mason!
Mason.
Dle Skiles.
Bună dimineaţa, domnule!
Trafic infect! Şi aşa am întârziat. Ne aşteaptă.
E Renaultul albastru de vizavi.
Îl vezi? E acolo.
Jos!
Bine.
Dle Skiles.
Repejor!
Nu.
Îţi baţi joc de mine?
Ce?
Mă refer la partida de cărţi.
Mi s-a spus să mă port firesc.
Bashir, noul tău prieten...
Gazda?
E ministrul comerţului în OEP.
Nu avea un aer de revoluţionar.
E departe de casă.
Are o casă în Spania, un apartament în Sidon
şi o târfă belgiancă, Sandrine,
într-un apartament de lux, pe Rue Hamra.
- Cum se descurcă? - Companiile aeriene.
Face un milion de dolari pe lună,
pentru că e cel care garantează că OEP nu-ţi aruncă avionul în aer.
Poţi să-mi spui unde mă duci?
Răpitorii au sunat la şase. Ştiu că eşti aici şi vor să vă vedeţi.
Am trimis un semnal acum 20 de minute,
tocmai ne-au sunat.
Avem patru milioane în seiful ambasadei.
Un crucişător e ancorat în zonă,
iar o echipă SEAL e pregătită.
Putem folosi sateliţii de supraveghere.
Totul e aranjat.
Să sperăm că avem cu cine vorbi. Hai!
Ţi-e bine? Pari un pic obosit.
N-am nimic.
Să mergem!
E aviaţia militară siriană.
Nu ştiu ce fac.
Dar nu cred că se vor apropia.
Nu mişca!
Nu mişca! Nu.
Trimitem patru oameni şi reţinem patru de-ai lor.
Când terminăm, ne întoarcem pe unde am venit.
Bine. De acum improvizăm, Mason.
Ia-te după noi şi va fi bine.
Gaines vorbeşte. Ai înţeles?
- Eu doar fac figuraţie. - Haide!
COAFOR
Stai jos!
Am aşteptat.
Spune că au aşteptat.
Ce dovezi avem că omul trăieşte?
Va trebui să mă crezi pe cuvânt.
Care dintre voi e Skiles?
A întrebat care e Skiles.
Spune-i că nu e mare lucru.
Suntem îngrijoraţi că...
N-am primit un răspuns!
Eu sunt Skiles.
Sunt curios...
Prietenii mei sunt curioşi.
De ce eu vă pot ajuta, când alţii nu pot?
Nu!
Eu nu răspund la întrebări.
Eu îţi spun ce trebuie să se întâmple.
Eu pun întrebările.
Domnule...
Revendicările pot fi aruncate pe geamul ambasadei.
Am venit să te auzim.
- Şi să ne auzi şi tu pe noi. - Să mă auziţi?
Oamenii ăştia ar trebui să vorbească!
El şi-a văzut mama şi sora aruncate în aer
acum două zile, la Barjesh Kjehelem.
Recunoşti sunetul ăsta?
E sunetul bombelor americane aruncate din avioane zioniste.
Întreabă-l pe el ce vrea!
Domnule!
Ajunge!
Spune-ne!
Care e preţul libertăţii omului nostru?
Preţul?
Te crezi la târg?
"Te crezi la târg?"
Crezi că vindem ruj?
Da, Saiyid! Piaţa e deschisă. Intraţi!
Ce ai făcut? Nu te îndoi de mine!
E totul în regulă?
Luaţi-l de aici!
E în regulă.
Rămâneţi pe loc.
E în regulă!
Bine, rămânem pe loc.
Iertare!
Prietenul meu era bătrân.
Era derutat de furie.
Ştiu că trebuie să vorbim clar cu America.
Trebuie să ne alegem cu atenţie cuvintele.
De acord, dle Skiles?
M-am schimbat atât de mult?
Ce naiba se întâmplă?
Îl cunoşti?
Da.
Karim.
Karim Abu Rajal.
Pari îmbătrânit.
Şi tu.
Iertare pentru aceste circumstanţe. Nu avem mult timp la dispoziţie.
- Îţi ceri scuze des. - Iisuse!
- Ce vrei? - Ce naiba...
- Îl laşi să strice tot? - Gura!
Fratele meu!
Rafid Abu Rajal.
Îl cunoşti.
Da.
Îl dau pe dl Cal Riley în schimbul fratelui meu.
De ce crezi că-l avem pe fratele tău?
Nu voi, ci israelienii.
De ce ai venit la noi?
De ce să mergi la fiu, când tatăl e mai aproape?
Adică israelienii îl au pe Abu Rajal, dar nu spun nimic?
Cred că am fi ştiut ceva.
Era la graniţă, în sud. Acum a dispărut.
Înţelegeţi oferta mea?
Da. Cal pentru fratele tău.
Am explicat termenii mei.
- Stai! - Care e starea lui Cal?
Trăieşte.
- Cum te contactăm? - Negociez doar cu dl Skiles.
De ce?
Pentru că nici el n-are încredere în voi.
Stai puţin! Dacă ei nu mint?
Dacă nu-l găsesc pe fratele tău,
va trebui să găseşti o alternativă.
Alternativă?
Asta e alternativa.
A, l-au ucis şi încă nu ne-au spus.
Sandy, e vorba de Israel!
B, l-au ucis şi nu ştiu asta.
C, l-au prins, dar nu ştiu asta.
A fost arestat, dar nu şi identificat.
Tipul pe care-l vânează de zece ani?
- Mă îndoiesc. - Sau D, se ascunde.
Şi nici măcar ai lui nu ştiu unde e.
E, F, G, e la Tel Aviv, într-o cuşcă, cu o doză în ureche.
Mai contează?
Crezi că o să-l elibereze,
ca să arunce în aer alt autobuz plin de israelieni?
Ai bani.
E Abu Rajal. Glumeşti? A fost la München!
Există mereu o sumă.
Niciodată!
Merită să discutăm.
Să le spunem despre Cal? Dacă facem asta, e expus.
Nu spunem nimic. Venim cu ideea, vedem ce iese.
Vreau o întâlnire în Israel!
Stai puţin!
Pot face lucruri care te depăşesc.
Nu-s obligat să fiu aici când se alege praful. Pot juca dur.
Sunt prietenii noştri!
Eşti depăşit de situaţie.
- Bine. - Eşti depăşit!
Care e valoarea lui Cal? Crezi că e secret?
Crezi că doar Karim ştie că a dat lovitura?
Cât crezi că poate menţine gaşca unită?
Cât durează până îl apucă ambiţiile pe unul
sau se enervează sau face o prostie?
Unica ta problemă acum
e să îi reuneşti pe fraţii Abu Rajal.
Dacă Rafid aruncă în aer alt autobuz
e o problemă la care te gândeşti după ce Cal e în siguranţă.
Nu ai timp de politeţuri, nu-ţi permiţi să fii previzibil.
Ai nevoie de cărţi, ca să joci. Şi ai nevoie de ele acum!
Dacă nu are cineva o idee mai bună,
eu zic să dăm buzna peste israelieni, înainte să ne izoleze.
Îmi pare rău, e o pierdere de timp.
Rafid Abu Rajal? Serios?
- Ce se întâmplă, Gary? - Eu nu...
Dacă nu-l aveţi, nu contează, nu?
Dacă ştiam unde se afla, era mort.
Pentru noi ar fi mai preţios viu.
- De ce? - Nu am venit să discutăm asta.
Am venit să vedem dacă-l putem cumpăra.
Îl cauţi pe cel care ţi-a ucis soţia?
- Asta ar ajuta cu negocierile? - Nu avem ce negocia.
Pentru asta aţi bătut atâta drum?
- Nu. - Stai puţin!
Ipotetic vorbind...
De distracţie.
Să spunem că-l aveţi.
Ce v-aţi dori pentru el?
Dacă n-ar exista limite. Îmi pare rău, Gary.
Cândva va trebui să-mi spui despre ce era vorba.
Am fost nebun să te aduc aici.
Calmează-te!
Ai stricat absolut tot!
O să ne caute.
Lucrez cu oamenii ăştia în fiecare zi.
Încă nu s-a terminat.
Eşti beat sau halucinezi?
Suntem în joc. Pregăteşte-te!
- La aeroport. - Sigur.
Curiozitatea îl înnebuneşte pe amicul tău.
Halucinezi!
Hai să punem pariu!
Eu zic că sună înainte să decolăm.
Dacă greşesc, te las în pace.
Dacă am dreptate, la întâlnirea de la care mă vor da afară,
tu rămâi şi închei afacerea.
Te implor să taci.
- Dle Ruzak? - Da.
La telefon.
Olimpiada de la München.
Madrid. 16 turişti israelieni.
O sinagogă din Istanbul. 14 victime. Copii.
Zborul EL AL 305. 46 de morţi. Familii.
Vinovat de toate e Rafid Abu Rajal.
Cât vreţi?
Ştim ce cerem. Dar nu ştim cât ne costă.
Dacă l-am avea, nu i-am da drumul.
E o deschidere dificilă.
Omul ăsta e surd?
- Am deviat de la subiect. - E o întrebare simplă. Cât?
N-am spus că-l avem.
- Atunci, ce naiba căutăm aici? - Nu! Ce naiba cauţi tu aici?
Aşteaptă-mă afară!
Aşteaptă afară!
- Ipotetic... - Îl au.
Nu vor să spună. O să mai caute.
S-ar putea să fie "rătăcit" în sistem.
Eu cred că-l au.
Ce vor?
În afară de asigurarea că tu nu te bagi?
Siria are buncăre antiaeriene în Valea Bekaa.
Jumătate dintre ele sunt momeli. Vor imagini mai bune din satelit.
Atât?
Două duzini de ţinte siriene pe care ei nu le pot vedea?
Sunt informaţii strategice importante.
Le-ai spus că e Cal sau ştiau deja?
Chiar credeai că vor bate palma fără să ştie tot?
Sigur că le-am spus.
Nu suntem la Camera de Comerţ din New England.
Tu ne-ai adus aici,
jucându-te de-a poliţistul bun şi cel rău cu campionii mondiali.
Am avut noroc. Dar gata cu joaca.
De acum, eşti legătura cu Karim.
Atât. Sfârşit.
Ce vrăjeală!
Buncăre siriene, pe naiba! Sunt instalaţii construite de ruşi.
Nu mai avem mult timp.
- Glumeşti? - Vor doar imagini!
Poftim!
Mulţumesc.
Nu spune nimic.
Ai periclita relaţiile americano-sovietice.
De asta Washingtonul va lua deciziile.
Am vorbit cu ministrul, Frank. A fost foarte direct.
Ni-l dau pe Abu Rajal în schimbul imaginilor din satelit...
Imaginile alea sunt singurul lucru
care-i împiedică pe israelieni să treacă graniţa.
E cam dramatic.
Dacă elimini rachetele,
aviaţia militară israeliană îşi poate face de cap.
Dacă le dai informaţiile astea,
OEP-ul îşi poate pregăti vestele de salvare în seara asta.
- Crezi că Riley valorează atât? - Haide!
- Vorbeşti serios? - Ţie îţi place, nu, Gary?
Doi iepuri dintr-o lovitură.
Susţii o invazie israeliană de luni întregi.
Vorbeşte cu şeful tău!
Nu sunt o slugă.
O să-l sun pe ministru.
- Fă ce ai de făcut. - Fii sigur!
Vezi ce ai ratat?
Pregătim un plan.
Suntem în joc, asta e vestea bună.
Să vedem ce rezultate avem.
Ai apucat să-i spui?
Alice e în oraş. A venit de la Atena de dimineaţă.
E supărată, evident.
S-a dus în vechiul lor apartament, dar cartierul e periculos acum.
Vrea să discute cu tine.
Trebuie s-o luăm de acolo.
E pe drum.
Doamnă, Skiles a sosit.
Alice.
Dacă e pentru mine...
Nu?
Oricum, s-a încălzit.
Curentul a fost oprit toată ziua.
Don Gaines mi-a spus că eşti alcoolic.
E logic.
Cine ştie ce spune despre mine?
Ştiu că sunt multe informaţii.
Vor să plec de aici.
Gândeşte-te la fete!
O spui de parcă le-ai cunoaşte.
Fetelor le e bine. Stau cu părinţii mei...
fără să ştie nimic despre problemele adulţilor.
Crezi că mai e în viaţă Cal?
Da.
Oamenii par foarte motivaţi.
Cum par la Beirut?
Majoritatea ar prefera ca el să dispară.
Cine anume?
Cal credea că şi-a câştigat dreptul la o părere.
Cineva care ştie atâtea secrete ar trebui să-şi poată ţine gura.
- În ce privinţă? - Pe bune?
Israelul va da greş.
O să se înece, ca toţi cei care i-au precedat.
Dar să nu spui asta cu voce tare!
- Asta a făcut el? - Pentru numele lui Dumnezeu!
Alice, fac tot ce pot.
- Cu ce scop? - Să-l salvez.
Ai dovedit că-l poţi strivi.
Ar putea fi mai greu să-l readuci la viaţă.
Locul ăsta...
A vrut să stea aici...
Câte am fi putut face!
Puteam merge oriunde.
Cred că, la final,
aştepta să te întorci şi să-i spui că poate pleca.
Şi iată-te!
Dar e prea târziu.
Transmite-le că plec diseară.
Şi-mi datorezi un serviciu.
Când ai plecat de la Beirut, ţi-am strâns lucrurile.
Farfurii, acte, hainele Nadiei, tot...
Dacă nu scapă Cal, tu strângi lucrurile de aici.
Mi se pare corect.
E gata să plece.
- Coboară. - Recepţionat.
Dle Skiles.
Vino!
Nu avem mult timp.
Vine?
Da, vine spre tine.
Mason?
A dispărut. Să mergem!
Mai încet!
Ia-o de acolo imediat!
Băga-mi-aş!
Mai încet! Vino după mine!
Nu merg mai departe.
Stai!
Nu.
Urcă!
Ai fost în Israel.
Da, Karim, au spus că poate îl au.
- Acum aşteptăm. - Poate?
Stai după ei? Nu aştepţi nimic!
- Gura! - Încercăm. Ştiu şi ei că e important.
Trebuie să le spui să se descurce!
Abia m-am întors acum două ore. Încercăm.
Opreşte undeva!
- Trebuie să-l văd pe Cal. - Imposibil!
Să-l văd şi să vorbesc cu el.
Găseşte-l pe Rafid întâi!
Eu te-aş lăsa să vorbeşti cu fratele tău.
E imposibil!
Doar dacă e mort.
Dă-te jos!
Glumeşti? Vrei să am încredere în tine?
Dă-te jos!
Din cauza ta sunt aici!
Am renunţat la viaţa mea ca să te protejez.
Dă-te jos!
Ascultă-mă bine, dacă vrei să-ţi mai vezi fratele.
Nu fac nimic până nu vorbesc cu Cal.
Nu-l avem.
Poftim?
- Am căutat. - Nu.
Nu-l avem.
Roţile s-au pus în mişcare.
Nu ne priveşte.
Abia după trei zile ne-aţi spus că ostaticul e Cal Riley.
Dacă vorbeşte? Ai noştri ar putea fi în pericol.
Fără Abu Rajal, nu am multe opţiuni.
- Lucrează cu ce ai. - Şi ce am? Spune!
Ai avut tot drumul să te gândeşti.
Ştii ce vreau, Gary.
Spune-o!
Fă ca ăsta să fie momentul decisiv.
Pune piciorul în prag cu Riley.
"Angajat al ambasadei americane răpit şi ucis.
Monştrii au pus stăpânire pe Liban. Ceva trebuie făcut."
Daţi-ne undă verde! Într-o lună facem curat aici.
Să-l omorâm pe Cal şi să cedăm oraşul Israelului?
Vrei să ne pese de el?
- E o pacoste de ani buni. - Reţeaua lui Cal? Agenţii lui?
Crezi că Agenţia va renunţa la tot?
Dacă nu se întoarce curând, nu au de ales.
Doamne!
Ai primit lămâi, Gary.
Fă limonadă!
Ştii câţi oameni te caută?
Insuficienţi, evident.
Ce a spus puştiul ăsta? "Urmează-mă"?
Mi-a dat un bilet cu un singur cuvânt. "Karim".
Nu am avut timp să mă gândesc.
- N-a apărut nimeni? - Nu, puştiul a fugit.
Am căzut, m-am întors pe jos.
N-am văzut pe nimeni care să mă caute.
Nu rămân.
Încă un pahar, te rog.
Scoate-ţi cureaua!
Poftim?
Pe sub masă.
Îţi dau o curea nouă.
Un emiţător?
Nu-mi permit să te mai pierd.
Fă-ne un serviciu!
Mâine vorbeşti la universitate, aşa că opreşte-te din băut.
Şi mănâncă ceva.
Au trecut cinci zile, Gaines.
Cât mai aştepţi înainte să retragi oamenii lui Cal?
- Nu ştiu. - Nu ştii?
Dacă e o vrăjeală
şi l-au torturat pe Cal de la bun început?
Parcă ai fi din Mosad.
Nu, e o chestie de bun-simţ.
Îmi pare rău,
dar dacă vorbeşte Cal,
vrei să aştepţi să se adune cadavre în faţa ambasadei?
Israelienii sunt încântaţi, nu?
O să pierdem toţi agenţii. O să rămână singuri în oraş.
E o decizie dificilă,
dar trebuie să ştiu că te gândeşti serios la ea.
Mai dă-mi 12 ore.
Poate avem noroc.
Ce naiba facem cu Skiles?
Ce să facem? E un beţiv.
Are cureaua. Fii cu ochii pe el.
Dacă face o greşeală...
e bine să ai un ţap ispăşitor.
Mulţumesc. Următoarea întrebare.
Tu, cu cămaşa în dungi şi ochelari. Vorbeşte tare, nu fi timid!
Dle Skiles,
aţi lucrat la tratativele de pace de la Paris în tinereţe.
A fost prima dv. negociere?
Prima? Nu.
Nici pe departe.
Am fost singur la părinţi, am crescut într-o casă mică cu doi oameni
care se urau suficient cât să stea împreună.
Se poate spune că am mediat dinainte să mă nasc.
Ca să vă ofer un context, la nouă ani,
tata a venit acasă de la o amantă.
Mama i-a servit la cină
o duzină dintre porumbeii lui de curse.
Abia după zece ani
am învăţat termenul "distrugere asigurată reciproc",
dar cunoşteam situaţia crescând...
Haide!
Caut pe canalul 5.
Nu, canalul 6.
- Vreau emiţătorul! - Asta caut.
Daţi-mi voie să vă ajut, dle Teppler.
Farmacia Jumblatt!
Poftim?
Jumblatt, lângă cimitirul druz.
Farmacia Jumblatt!
Pleacă acum! Singur.
- Ai înţeles? Pleacă acum! - Da.
Sun-o pe Crowder!
E într-o dubă, afară. Linia doi.
Sandy? Ce s-a întâmplat? Unde e Skiles?
Nu ştiu.
Unde mi-e emiţătorul?
Nu-l pot localiza. Trebuie să plecăm.
Unde e?
A plecat.
A dispărut.
Întoarce-te! Plecăm.
Am pornit.
Să nu-l pierzi!
Rahat! Skiles a dispărut.
A fugit sau a fost răpit?
Nu ştiu, dar are cureaua.
- Vreau ca semnalul să ajungă aici. - Imediat, domnule.
- Anunţă echipa de intervenţii. - Bine.
Ethan, fă-mi legătura cu echipa SEAL.
Nu eşti în siguranţă aici.
Mulţumesc.
Stai pe loc!
Nu mişca!
Pune-ţi asta.
Bine, 300 de metri. Drept înainte. Semnalul e bun.
Trei sute de metri. Semnalul e puternic. L-am fixat.
Se deplasează spre sud-vest, 200 de metri.
La stânga, pe Rue de l'Armée!
- La stânga. Se stabilizează. - Se stabilizează?
Semnalul se stabilizează.
S-a oprit.
Percheziţionaţi-l!
Hai, percheziţionaţi-l!
Vreau o adresă.
Ne trebuie adresa imediat.
Gaines, vino încoace!
Îi trimitem, da?
Spune-i lui Crowder să plece de acolo cât mai repede.
Hai, mai repede!
Nu mişcaţi!
Mâinile la vedere! Mâinile sus!
Nu mişcaţi!
Nenorocitul dracului!
Ai un minut la dispoziţie.
Salut, Cal!
Nu ai halucinaţii. Sunt Mason.
Eşti teafăr? Arăţi bine.
Am venit să te ajut, dar nu avem mult timp.
Trebuie să ne grăbim.
- Cum ai ajuns aici? - Taci! Ascultă-mă!
Rafid Abu Rajal a dispărut.
Încercăm să facem un schimb pentru tine.
- Fratele? - Da.
M-au chemat să negociez.
Ascultă-mă foarte atent!
M-au trimis în Israel după el.
Ştii ce nebunie e acolo,
trebuie să faci şi porcării,
să urmăreşti lucruri pe care nu ţi le doreşti.
Israel? Nu...
Karim a fost foarte răbdător.
Dar prietenii tăi...
Prietenii tăi de la ambasadă...
Agreează ideea asta.
Da.
Nu mai am prea mulţi prieteni.
Vezi că totul e în regulă.
Toţi avem nevoie de prieteni.
Şi eu am nevoie de un prieten, de cineva de încredere.
Nu? Nu e adevărat?
Oamenii au încredere în alţii
dacă au sau nu ceva de câştigat, ca nişte găini.
Nu? Ce părere ai, Cal?
Ce zici de găini?
Ai încredere în găini?
Nu.
N-aş avea încredere în ele.
M-aş simţi în siguranţă cu ceva crud.
Crud?
- Crud. - Ajunge!
La un stand.
- Ajunge. - Sandy.
- Suficient! - Ai vorbit cu Alice?
Să-ţi arate poza cu fetele
din albumul foto din apartament.
- Timpul s-a sfârşit. - Ai nevoie de Abu Rajal?
Asta e tot ce vor.
Oare la Alice mai există pasiune?
- Ce? - Gata!
Oare mai există pasiune?
- Oare există pasiune? - Gata!
Oare există pasiune?
- Ce-a fost asta? - Ai spus că pot vorbi cu el.
Ai şapte ore.
- Cum te contactez... - Gata cu discuţiile!
Vii la intersecţia Fadya, la 2:30, cu fratele meu.
Karim, e imposibil.
Bine. Îl vând pe Riley iranienilor. Mult succes cu ei!
Intersecţia Fadya, 2:30.
Stai!
Lasă sticla jos!
- Chiar e nevoie de armă? - Aş vrea să ştiu.
Hai! A venit.
Aşteaptă un pic.
Ce naiba cauţi aici?
Caut ceva ce Cal mi-a spus că e important.
Întoarce-te naibii!
- Când aţi vorbit? - Acum o oră.
Spune-mi ceva credibil.
- A zis că eşti de încredere. - Îmi pare rău.
Şi că Gaines nu e de partea noastră.
- Pentru cine lucrezi? - Pentru prietenul meu.
Cal sau Karim?
Mi-a spus să caut un album foto
care conţine ceva important.
El unde e? - E teafăr. - Unde?
Nu ştiu. M-au plimbat.
- Eram legat la ochi. - Pentru că ai scos cureaua.
Da. Glumeşti?
Crezi că vreau ca Ruzak să trimită o rachetă peste mine?
Nu e nimic în album.
Nu e nimic aici. Ce se întâmplă?
Don Gaines fură din bugetul staţiei.
Are un cont în Cipru.
Cal a aflat şi a făcut o plângere.
Asta căutai.
Cal a scris-o, dar aştepta
încetarea focului, înainte să îl dea de gol.
Eu am scos-o din album.
Nu voiam s-o găsească Alice şi să îl dea de gol.
Gaines fură, iar Cal ştie. Nu ţi se pare problematic?
Don nu ştie nimic.
Ai paria pe viaţa lui Cal?
Nu contează. Cal e prea preţios.
Nu, Sandy. Acum se pot lipsi de el.
E un pericol pentru Gaines şi nesemnificativ pentru Ruzak.
O să renunţe la el.
Şi nici nu trebuie să aştepte.
Cum adică?
Karim ne-a dat şase ore să-i aducem fratele.
Te înşeli. Avem un termen.
O să implice Casa Albă. Israelul va ceda.
Israelul nu-l are pe Abu Rajal.
Nici n-au spus că-l au. Nu-i costă nimic să se joace cu Ruzak.
Sandy?
Aici sunt.
Ascultă-mă!
Cal tot spunea: "Oare. Există. Pasiune.
Oare. Există. Pasiune."
Cred că are dreptate.
OEP îl are pe Abu Rajal.
Ce facem?
Adu maşina!
Sandy, gândeşte-te! Să zicem că eşti OEP, Arafat.
Încerci cu disperare să menţii încetarea focului.
Nu vrei să vină israelienii peste graniţă.
Încă un incident, încă o bombă, încă un asasinat
şi n-o să mai ceară voie.
O să te împingă până la mare.
Rafid Abu Rajal şi grupul lui?
Asta e problema. Nu poate fi controlat.
Ce faci, dacă eşti Arafat?
Eu l-aş elimina din joc. Aş scăpa de Abu Rajal.
Pentru că Abu Rajal vrea să iasă prost.
Ar vrea să dea foc coşmeliei.
Ruzak vrea acelaşi lucru ca Abu Rajal.
A spus-o, l-am auzit: "Doi iepuri dintr-o lovitură."
Vrea să meargă prost.
Vrea să strice echilibrul,
pentru ca Israelul să aibă motive să atace.
Cal a spus asta! Ne-a zis ce se petrece.
Dacă-i laşi pe Gaines, Ruzak, Casa Albă şi Tel Avivul
să-şi facă jocul, Cal e mort.
Aşteptarea creşte riscul.
- Înţelegi asta, nu? - Ne-am ratat şansa azi.
Vreau o listă cu activele lui Cal şi cu codurile.
Vedem care sunt oamenii prioritari,
ca să putem pregăti bugetul de transfer al celor îndreptăţiţi.
- Mă asculţi? - E o condamnare la moarte.
Iisuse, Sandy! Nimeni nu-l lasă baltă pe Cal.
Dar suntem plătiţi să fim pregătiţi.
Sunt multe elemente neprotejate pe teren.
Crezi că nu ştiu cum te simţi?
Puteam fi oricare dintre noi.
Ai dreptate.
Poate o să avem noroc.
Mai e o problemă secundară cu Skiles.
Trebuie să îl retragem cât mai rapid.
L-am ridicat acum o jumătate de oră.
De unde?
De la barul hotelului Napoli.
O să-l aducă aici imediat ce se trezeşte.
Ticălosul!
Ştii ce? Nu-l trezi.
Ţine-l beat.
Să semneze documentele de securitate şi urcă-l în avion diseară.
Bine.
Sandy?
Ai făcut o treabă excelentă.
Sper că ştii asta. N-a trecut neobservată.
Mulţumesc, domnule.
Te-ai răzgândit? E cam târziu pentru asta.
Cum adică?
Peste o oră şi jumătate, ofiţerul de gardă al ambasadei va deschide seiful
şi va descoperi că lipsesc patru milioane.
Ai dreptate. Suntem pe cont propriu. El e Raffik.
Pune-le în spate.
Vine cu noi.
- Unde mergem? - Vreau să facem o înţelegere.
Cum? Şantajăm OEP-ul?
De ce nu? Sigur te descurci când ai patru milioane.
Sandrine?
Iubirea mea!
Fii atent, Bashir!
O să-mi spui ce vreau să ştiu,
altfel, eşti un om mort.
Ce e cu astea?
Rafid Abu Rajal!
Unde e?
Unde?
Nu eşti singura mea variantă, Bashir.
Du-te dracului!
Omoar-o!
Nu.
- Cu pistolul? - Fă ce-ţi spun!
O să facă gălăgie.
Ce Dumnezeu...
Du-o în dormitor! Omoar-o!
Nu!
Sandrine!
Ce e nebunia asta?
Laşi o femeie să-ţi spună ce să faci?
Mai încercăm o dată.
Rafid Abu Rajal?
Unde e?
Acum că ne-ai spus unde e, mai trebuie să ni-l aduci.
Ăsta e comisionul tău.
50.000 de dolari acum, 50.000 când termini.
Adică 100.000 pentru un telefon, Bashir.
Plus două milioane dacă-l aduci pe Abu Rajal
în Piaţa Al-Mazar, viu, într-o oră.
Nu e atât de uşor.
Ştiu. Toţi ştim că nu e uşor.
De asta te rugăm frumos.
Şi dacă Bătrânul refuză?
Dacă Bătrânul refuză, banii se duc acasă.
Ofiţerul de gardă spune că ea a semnat. El credea că e mărunţiş.
Tot? Patru milioane?
- Ştie codul lui Riley. - Doamne!
Are echipament radio, vehicul, arme.
Pregătiţi-vă!
Da, am încredere în el. E omul lui Cal.
Dacă nu se întoarce Cal, e mort.
Luptă pentru propria viaţă.
Asta faci şi tu? Pentru Cal? E un efort uriaş.
Nu e vreo poveste de dragoste, dacă asta crezi.
Nu e.
Te simţi singur aici.
Mai bine eu decât altcineva.
Bine.
Hai, Bashir! Trebuia să ajungă.
Nu ne lasă baltă pentru 50.000.
Dacă vrea să ne păcălească, o face pentru toţi banii.
Cum e să-ţi iroseşti cariera într-o singură noapte?
- Tu ar trebui să ştii. - Eşti mai dură decât am fost eu.
Nu sunt surprinsă deseori. Nu într-un sens pozitiv.
Aşa fac eu complimente.
Bine. Mulţumesc.
Se apropie două maşini.
Din ce direcţie?
Sud-est, pe Rue de Damas.
Zice că vin dinspre sud-est.
Bine, alege locul.
Ea îi spune să se pregătească.
- A închis. - Poţi să-i afli poziţia?
E prea deşteaptă pentru asta.
Are doar două staţii.
Dar aş putea depista semnalul UHS.
- Unde e Rue de Damas? - Aici.
Poftim, două milioane de dolari.
Două milioane nu ajung.
Mă grăbesc.
Ştii asta şi de aceea plătesc mai mult, dar e o ofertă bună.
Răspunsul la două milioane e nu.
Mason, el e. E Abu Rajal.
Vorbim între patru ochi?
I-am spus lui Bashir că dăm două milioane, tu l-ai adus pe Abu Rajal.
Hai s-o rezolvăm rapid! Asta e tot ce am.
Nu mai am niciun ban. E o afacere bună.
Nu ai începe niciodată cu cea mai bună ofertă.
- Ia 2,25. - Cinci milioane.
- Trei. - Patru şi jumătate e limita.
Sincer, am 3,9 milioane fix.
O dată.
De ce ar profita doar Bashir?
- De două ori. - Dacă accepţi 3,9,
îi spun lui Bashir că ai acceptat 3,5.
Te întorci la Arafat cu fruntea sus
şi 400.000 de dolari în buzunar.
S-a făcut.
Haide! Aduceţi-l!
Adu restul de bani.
Ăştia sunt toţi banii.
Presimţeam că o să ne înţelegem.
Ce mă sperie
e că nu m-ai întrebat ce voi face cu el.
La preţul ăsta...
Uită-te la mâna mea! Vezi? E o cătare cu laser.
E ataşată de o carabină mânuită de prietenul meu Raffik.
N-am mai văzut aşa ceva.
- Credeam că ai venit cu bună-credinţă. - Da.
Şi vreau să plec întreg.
Dacă nu te mişti până plecăm,
poate apuci să cheltui banii.
Hai!
- Unde naiba sunt? - Jos.
Cât mai avem?
Poate aşteaptă.
Am aşteptat prea mult. Să mergem!
Vreau să plec. Hai!
Hai! Să mergem!
Atenţie!
La 300 de metri.
E miliţia creştină.
Vorbesc eu.
Cu Abu Rajal în maşină? Imposibil!
- Rami, nu! - Forţez trecerea!
O să reuşim.
Băga-mi-aş!
Eşti nebun.
N-o să vină.
Haide, nu vin!
Opreşte motorul!
Opreşte-l!
Atenţie!
Unde te duci? Pe mine mă aşteaptă.
Se poate întâmpla orice.
Nu rămân aici.
Dacă mai stau o secundă cu jegul ăsta criminal, înnebunesc.
Sper că e ultima ta zi norocoasă, pui de târfă!
Ai dreptate. Are dreptate.
Ce naiba e asta?
Nu faci aşa ceva.
Ba fii sigur că fac.
- Frank, nu e domeniul tău. - E o operaţiune de spionaj.
E o bătaie de joc!
- Mason, mă auzi? - Au revenit.
Da, te aud.
El e. E Karim.
- Unde sunt? - Încă puţin.
Ţin staţia deschisă, să auzi ce se întâmplă.
Recepţionat.
Cal vine primul. Dacă ajunge în siguranţă, îţi primeşti fratele.
De ce aş face asta?
Pentru că mă ai pe mine. Eu rămân.
Nu eşti foarte valoros.
Păi... Trebuia să chemi pe cineva mai important la negocieri.
Bine.
Mergem mai departe. O să vină Cal.
Până atunci, stai pe loc.
Îi localizez.
Trebuie să afli unde sunt...
Vreau 30 de secunde.
Trimite o echipă imediat.
- Se pare... - Trimite naibii echipa!
Nu, fir-ar să fie! E operaţiunea lui Mason.
E mâna lui şi îl laşi s-o joace.
Dacă intervii acum,
o să mă asigur că ajungi la o audiere în Senat.
Mă gândesc la Nadia.
Oamenii buni suferă cel mai mult.
Ne-am înşelat aşa de tare în privinţa ta?
Dacă eram terorist?
Pe atunci nu.
Nu în noaptea aia.
Ci dimineaţă.
Daţi-i drumul!
Ce faci? Ţi-e bine? Uite cum stă treaba.
Te duci singur acolo. Eu rămân până se termină.
Ăsta e planul tău?
Nu l-am gândit până la capăt.
Rahat!
Du-te! Ne vedem dincolo.
Du-te!
Vine. Pregăteşte-i fratele!
Recepţionat.
Cal?
Da. Eu sunt.
Cal. Frăţioare!
Rafid!
Ştiam că eşti în siguranţă.
Karim, e în regulă?
Daţi-i drumul!
Mulţumesc, frate.
Rafid, nu!
Mă înjuri?
Ce face?
Eşti liber, Rafid.
Înjură-mă acum!
Am terminat. E în regulă.
Rafid, lasă arma...
Fugi, Mason!
Rafid!
Dă-i drumul!
Mason!
Mason, hai!
Ia-mă de mână!
Te-am prins!
Bernard! Excelent!
Urcă!
Sandrine!
Urcă! Bravo!
Să mergem!
E aproape gata.
Gata.
Te las să vorbeşti cu Mason.
Bine. Te simţi bine?
Te anunţ după ce trece efectul medicamentelor.
Dar tu?
Te anunţ după ce fac un duş.
Crezi că-l vor găsi pe Karim?
Dacă nu ne găseşte el primul.
Tot nu pot să cred că ai reuşit.
Parcă aş fi câştigat la loterie.
Mi-ai salvat viaţa şi te-am revăzut.
Hai să ne vedem mai repede data viitoare.
Mi-ar plăcea.
Mulţumesc, Cal.
Vorbesc medicamentele din tine.
Eşti capabil să dai raportul la ambasadă?
Am nevoie de avocat?
E mai curând un prânz.
O să vină şi Ruzak?
A plecat la Washington. Are prieteni puternici.
Cine răspunde de staţie?
Postul e liber. Don Gaines a demisionat de dimineaţă.
Nu ştiu de ce.
Dar ne-am înscris în buget.
Ce vreau să spun, Mason,
e că lumea e mulţumită de rezultatele obţinute.
Asta vrei să spui?
Totul s-a întâmplat în pripă.
Oamenii au acţionat în moduri
care ar putea fi interpretate în diverse feluri.
Gata cu evitarea subiectului.
Toţi au obţinut ce voiau. Asta e ceva rar.
Să ne bucurăm!
- Vii cu mine? - Îl duc eu.
Să uităm tot ce s-a întâmplat? Accepţi aşa ceva?
Ar trebui să încerci.
În locul tău, aş pleca de aici pentru totdeauna.
Dar în locul tău ce ai face?
Îmi permit să negociez.
Mi-au oferit variante atractive.
Ai un negociator?
Am o listă scurtă.
Sunt aici până la cină, dacă vrei să-i faci să plătească.
Armata israeliană a avansat în sudul Libanului.
MOSHE ARENS AMBASADORUL ISRAELIAN ÎN SUA
Are o misiune clară.
Să împingă trupele OEP-ului
în afara razei de artilerie a aşezărilor israeliene.
După luni de atacuri cu rachete, soldaţii şi tancurile israeliene
avansează pe coastă către Beirutul de Vest.
Invazia Israelului a fost profundă şi pe scară largă.
A acoperit o suprafaţă aproape cât Delaware
şi cu o treime mai mare decât Rhode Island.
Evacuarea a peste 800 de luptători OEP a început azi,
trupele americane sosind la Beirut pentru menţinerea păcii.
Potrivit Pentagonului,
atacul terorist asupra cazărmii puşcaşilor
a cauzat prăbuşirea clădirii cu patru etaje,
ucigând puşcaşii marini.
La Beirut, o camionetă plină cu explozibil
a intrat în ambasada americană,
având loc o explozie uriaşă la ora prânzului.
Peter Jennings...
Atacul criminal asupra unei clădiri diplomatice
nu ne va împiedica să luptăm pentru pace în regiune.