Добре, добре.
Никога
не казвай не.
E, това е кралския момент Марв.
Ако спечелят, си гарантират място в плей-офите.
Разчитайте на мен, и ще ви поведа към победата.
- Добре. На едно. Готови? - Разбивай!
Пази се от ляво!
Да вървим!
Пази го. Пази го.
Сандърс. Сандърс.
Бъди отворен!
Eто го, Кингмaн. Сандърс е своден в края на зоната.
Кингман тръгва. Намира се в петицата.
Прави своето завъртане.
Вътре! Тъчдаун, Ребълс. Спечелиха.
Каква невероятна игра от страна на Кингман, Марв.
Но се чудя, вчера той беше...
Кралят го направи отново!
- Давай Джо! - Давай Джо!
- Никога не казвай не! - Никога не казвай не!
Да!
Радио WZPZ .
Хей, Бостън. Честита Нова Година. И Специални поздравления за Ребълс.
Внимавайте тази вечер, момчета.
Ще трябва да положите много усилия за да донесете победата.
- Наслаждавай се на питието. - За нас.
Надявам се е добро.
Казвам ви момчета, че това не са нормални лукови кръгчета.
Вътре има чесън и листа от джоджен. Имат вкус на хайвер.
Хей, Кууп. Кууп, виж това.
- Виждаш ли мацето? На 12 часът? - O, да.
Каза че имаш убийствена усмивка, човече.
Имам ли?
Трябва да я заговориш.
- Така ли мислиш? - Абсолютно. Хайде.
Хайде върви, върви. Хей, хей, чакай малко.
Използвай това. Moмичетата го харесват.
- Уебър, имаш ли химикалка? - Защо?
Защото може би трябва да си водиш бележки.
Kaк сте?
Уебър!
Вече ти обясних. Трябва да хвана последният полет за Париж.
Но ще ми липсващ.
Кралят не иска да липсва много на неговата кралица.
Заради това, съм ти приготвил нещо специално.
- Затвори очи. - Добре.
Татяна, Татяна. Коя е? Коя е?
Не отваряй очи.
Мечтите стават реалност, скъпа.
Честита Нова Година.
- Ченъл? - Или Шенел.
Хей, Сандърс. Къде отиваш?
Да не би трябва да си лягаш?
Да, знаеш, че е навечерието на Нова Година.
Искам да се прибера, да прегърна жена си, да целуна децата си.
Добре, радвам се че дойде. Честита Нова Година.
- Добре, Честита Нова Година. - Добре, ще се видим на тренировките.
Добре, до скоро.
Джо. Хайде, не е смешно.
Върни ми портмонето, чули?
Ще конфискувам членската карта на господин Сандърс,
Но жена му Мариа вече го е направила.
- Да, наистина... - Хайде. Радвай се на живота, Сандърс.
О, наричаш това "живот"? Това не е, Джо.
- Все тая. - Не е наред нещо. Това беше забавно.
- Кой е готов за купон? - Аз.
Да!
От къде мога да взема членска карта?
- Защо? Нощта продължава! - Нека да вземем Спайк.
- Посвири на китарите, Джо. Хайде. - Taман се обзаложихме.
- Харесва ми идеята. - Ще се разтопим.
- Обади ми се. - Джо...
Толкова добре си прекарвахме.
Хей, Спайк. Браво на момчето ми. Не съм те виждал цяла нощ.
Знаеш ли кой е най добрият защитник на всички времена?
Просто те проверявах. Да вървим!
Moжеш ли да го усетиш? Да го помиришеш? Вярваш ли в него?
На три! Готови? Разбивай!
Хайде, Спайк. Имам нужда от бисквити.
О, това е добро.
Кингман се приготвя, той... O, защитниците идват.
Готов ли си, Спайк?
Той хвърля.
Тъчдаун! Невероятни са.
Невероятно.
Благодаря, Роса. Приятна ваканция.
Какво искаш да правим, Спайк? Какво искаш да правим днес?
Нова година е.
Искаш ли да играем футбол? Или искаш да се разходим.
Искаш ли да гледаш специалния профил на Джо Кингман?
Знам че обичаш. Аз също. Гледай. Ето ни и нас.
Благословени с невероятна сила и бързина...
Невероятна.
...Джо Кингман е преуспяващ талант.
Но това също така се дължи и на
неговата страст към играта.
И никой не се представя по добре от самия Джо.
- Чакайте, нямах това предвид. - Слушайте.
- Имах предвид че, животът... - Живота...
...ми доставя много удоволствия.
- Но...
...нищо...
...нищо не ме вълнува повече ...
...от това да играя на полето...
...всяка Неделя.
- Футболът е моя живот.
- Отвъд полето...
...нищо няма значение за мен. Виж това.
Нищо.
Aкo нищо друго няма значение,
защо таз годишния шампионат се измъкна от Кингман?
Някои експерти казват че е твърде голям егоист.
Имам в предвид, помислете си...
Как ти звучи това, Стюи?
Джо, ти си на 30, а не на 20.
Часовникът върви, Джо. Отброява минутите на кариерата ти.
Ще говориш за мен едва когато направят детска играчка с твоето лице, Стюи.
- Ало? Извинете ме, Г-н Кингман.
Имате посетител на рецепцията.
- Пейтън Кели, г-н. - Не познавам никакъв Пейтън.
Тя е дама.
- Сладка ли е? - O, и то доста, г-н.
Какво чакаш тогава Лари? Кажи и да се качи.
Никога не казвай "не".
Аз съм кралят. Благодаря Ви много.
Внимавай.
Здравей.
- Довиждане. Хей!
Хей, лапе, нямам бисквитки, ясно?
Не ми прави такива физиономии
Давай, удари ме. Хайде! Покажи какво можеш. Хайде.
Смешно е, не е ли?
Чао.
Смешно е.
Виж, не знам какво искаш. Ето какво имам, един долар.
Не искам никакви пари. Искам...
Знам. Знам какво искаш. Ще ти го донеса. Това е което целия свят иска.
Автограф на Джо Кингман. Всички искат, от 8 годишни до 80.
Вероятно ще искаш да си го купиш, но аз ще ти го дам безплатно.
Защото съм Джо Кингман.
Честита Нова Година. Ей сега се връщам.
Имаш булдог. Ела тук момче.
Толкова си сладко.
Спокойно. Той е доста опасно куче.
Да. Ще ме ближе до смърт.
Слушай, не можеш просто така да влизаш в непознат апартамент.
Има много опасни хора по този свят.
- Майка ти не ти ли е казвала? - Да.
- Е, къде е тогава? - На самолет.
На самолет? С кого си тук?
С татко.
По-добре се върни при него, защото със сигурност те търси.
- Не ме търси. - От къде знаеш?
Защото в момента ме гледа.
Какво?
Здравей, никога преди не сме се срещали. Ти си женен за майка ми, Сара.
Сара Кели?
Казвам се Пейтън. Аз съм твоя дъщеря.
Не. Не. Не!
Не. Тайм аут. Аз и Сара никога не сме имали дете.
- Написа ти бележка. - Написала ми е бележка!
"Джо, знам че е голяма изненада за теб, но Пейтън е твоя дъщеря.
"Искам да се грижиш за нея цял месец. Спешно е.
"Ще ти обясня всичко когато се върна. Сара. "
Имаш доста свои снимки.
Очакваш да ти повярвам че си мое дете, заради това?
- Всеки може да го е написал. - O, да.
Също така нося и това. Документа ми за раждане.
Документ за раждане?
- Името ти е вътре. - Името ми е...
Името ми?
Невероятно!
Готови? Разбирай!
Името ми не е тук.
"Джоузев Кингман. "
-Имаме един проблем. - Tъчдаун!
Оправи го.
Не мислиш ли че трябваше да ми кажеш?
- Не знаех. - Не знаеш че си имал бивша жена?
Беше отдавна. Бяхме лудо влюбени, но и твърде млади.
Бяхме заедно по малко от година, и никога не сме имали дете.
Но, все пак,
има ли малка, много малка вероятност детето да е твое?
Помисли си хубаво.
Не знам.
Разделихме се, имахме развод,
дойде да си вземе нещата и след това...
Ние...
Някой гладен ли е?
- Гладна ли си? - Джо...
Кога , "Ние... Ние... Някой гладен ли е" се случи това?
Преди осем, девет години.
- На колко си години? - Осем.
Поздравления, Джо.
Това не може да ми се случва.
Мъфин, поговори с леля Стела.
Тук пише че твоята майка ще се върне след един месец.
Тя е във Африка.
Що за човек, изоставя детето си...
Тя се занимава с един проект, за пречистване на водата
С Цел да донесе чиста вода на децата от Судан.
За пръв път чувам такава глупост.
И след като ще спася света,
реши ей така да те остави тук?
Умолявах я. Казах и че, не искам да оставам с баща ми.
Каза ми че той нищо не знае за мен.
Разбрах. Разбрах. С кого друг можеш да останеш?
Разбрах го. Разбрах го. Гений съм.
Сара има сестра.
Грип, Грим... Кармен!
- Керън. - Kерън. И какво за нея?
Тя...
Мъртва е.
O, просто чудесно.
Kaкво?
Как можем да се свържем с майка ти?
- Телефонът и няма обхват в Кассала. - E-майл?
Нямат интернет.
Как успя да дойдеш тук?
Пътувахме към Бостън заедно, след това ме качи в една кола.
И колата мигновено те остави пред къщата на непознат човек?
- Не на непознат. А на баща ми. - Значи казваш че.
- Искаш ли кръвен тест? - Да. Добра идея.
Да го направим. Няма никакъв проблем.
Не харесвам много иглите. Но ако не ми вземат кръв, няма проблем.
Не е толкова лесно, разбери
Teзи неща не могат да се пазят в тайна.
Ако се окаже че не е твоя,
ще приличаш на някой който я е отвлякъл
и може да се сбогуваш с всичко.
- Стела.
Ние дори не си приличаме.
О, не. Въобще.
- Благодаря ти много, Лари. - Хей, казах ти че е сладка.
Закъснявам.
Да вървим. Няма да се прегръщаме.
- Няма колани. - Какво от това? Влизай в колата.
Ако стане някакъв инцидент, въздушната възглавница ще ме нарани.
O, стига, нямам време, моля те!
Ела тук.
Закъснях.
Имам четири седмици за да навърша осем години с теб,
така че, да започваме, може ли?
Ще ти задам няколко въпроса
и ще ми отговориш, става ли?
Например,
кое обичам да правя най-много, ще ти кажа че обичам да танцувам балет.
Какво е твоето любимо занимание?
Това е лесно. Играя футбол.
Футбол.
Хайде!
Ако стане пожар и можеш да спасиш само едно нещо, какво би било то?
Моят Хейзман.
Не, чакай... сетих се.
Моите гуменки "Джо Кингман".
Хайде. Стига толкова въпроси.
Един последен.
Кое е най-хубавото нещо което се е случвало в живота ти?
Слушай, имам и аз един въпрос към теб.
Защо майка ти не те е довела?
Искаш ли бисквитка?
Не, не искам. Не се опитвай да смениш темата.
Но ти каза че си гладен.
- И ги направих специално за теб. - Добре, добре.
- А сега, да се върнем към майка ти. - Казах ти, че беше в последната минута.
Не мога да повярвам че Сара
би оставила дъщеря си да се появи сама пред входната ми врата.
Знам какво е станало.
- Наистина ли? - Да.
- Тя е надебеляла. - Не.
Колко килограма е сега? Около 180?
Хайде, идвай.
Да не си мислиш, че може просто ей така да си ходиш където искаш
Опасно е млада госпожичке, така че стой до мен.
Добре ли си?
Звуча ли добре? Какво си сложила в бисквитките?
- Мляко, брашно, яйца и канела... - Канела!
Канела? Алергичен съм към канелата.
- Съжалявам. - Само това ли ще кажеш, "Съжалявам"?
Само това ли, "Съжалявам"? Канела!
Алергична съм към лешници.
Джи. Джо, не забравяй че имаш интервю.
- Трябва да си навреме там. - Ще бъда.
Какво си мислиш, че съм глупав или какво?
Спри да ме докосваш.
Стига сте яли толкова много.
- Закъсня Джо. Това ще ти струва 500$. - Запиши си го.
Хей, извинявайте. Извинявайте.
Краля е тук, Данвил. Kраля е тук.
Вземи си сандвич и диетична сода.
Добре, да вървим. 66-ти прорез на три, на три. Готови?
Да не си ял царевица, Силвестър,
изглежда имаш проблеми с устата.
Казах 66-ти, прорез на три. На три. Готови?
Хей, Джо. Изглежда си имаш фенка.
- Не съм му фенка. Аз съм дъщеря му. - До кога ще зяпате?
Не знаех че Джо има дете.
Май и Джо не е знаел че има.
- Остани тук. - Да, сър.
Шапката.
Подай ми това!
Ето това трябва да прочетеш. Готов ли си?
Започваме. И три, две, едно... Ти си!
Бостън Ребълс! Усетете жегата!
Бостън Ребълс! Хванете магията.
Бостън Ребълс! Почувствайте... Изчакайте секунда. Кой е писал това?
Хей, да хванем Джо. Няма да очаква това.
Ще сложим лед във ваната.
Кууп, погледни. Погледни от близо.
Джо е във вана с лед.
- Тогава, ще сложим по студен лед. - Ръкавица.
Да.
Уебър, помисли си.
Голяма изненада, Кингман?
Повече е като бомбена атака.
Да, но все пак, трябва да си щастлив.
Помня колкото щастлив бях, когато се родиха моите деца.
Но знаехме, че ще се родят.
Да, но по един или друг начин, сега тя е тук.
Как се казваш, съкровище?
- Пейтън. - Пейтън, това е сладко.
- Здравей, Пейтън. - Здравей.
О, това е готино. Като... като, Пейтън Манинг?
Не бе човек. Като Уолтър Пейтън, нали?
Не. Пейтън Раус.
- Кой е този? - Спечелил е нобелова награда.
За кой отбор?
За медицина.
Той дори не е футболен играч. Това е тъпо.
"Тъпо" е лоша дума.
- Не, не е. - Да, такава е.
- Не е. - Е!
Тихо. И двамата.
Отдръпни се от гащите ми.
Назад.
Хей, сладурче, всичко е наред.
Това са специалните гащи на Монрое.
Той ги носи по време на всяка игра,
- ако ли не, си мисли че няма да спечелим.
Хей, дават ме по СпортСентър отново.
Гладна съм.
Моля те, недей да буташ нищо. Стой точно тук.
Днес е вторник и ще си набавим нужните въглехидрати.
Отношение 20-26.
Какво?
Имаш ли Джел-О? Искам Джел-О.
Както вече казах, не бутай нищо. Пръсти. Не харесвам отпечатъци от пръсти.
Стой тук и не прави каквото и да е било.
Няма да ти дам напразно 28 грама въглехидрати.
Обикновено няма захар вкъщи.
Но аз съм дете, а децата обичат захар. Имам предвид, че е най-доброто.
Баща ми никога не ме е оставял да ям захар.
Заради това ли, никога не се усмихваш?
Слушай, по-добре си изяж храната, преди да е изстинала.
Но тя е голяма колкото планина.
Ако искаш да си добър трябва да имаш добър апетит.
Хайде. Хапвай.
Имаш малко...
- Точно там. - Какво?
Какво имам?
Ще отида да измия съдовете.
А ти хапвай.
и си изяж всичко.
Нямам стая за гости, защото по принцип не обичам гостите.
Но може да спиш тук.
- Какво е това? - Това е универсално дистанционно.
Контролира целия свят. И не трябва да го буташ.
За какво служи бутона "романтика"?
Той е за деня на влюбените, Св.Валентин.
Изключи... Изключи го.
Изключи го. Натисни бутона отново. Изключи го.
Стига си бутала нещата.
Няма ли да ми разкажеш приказка за лека нощ?
Приказка за лека нощ...
Да.
Големият лош вълк
издухал къщичката на Баба
и изял Голдилокс
и след това имаше нещо като овесена каша.
Край.
Лека нощ.
Имах предвид, истинска история, Джо.
Приказката е за да те накара да се почувстваш спокоен.
Ще ти покажа.
Облегни се, успокой се, и слушай моята приказка.
Добре. Добре. Ще я чуя само веднъж, и това е.
След това отиваш да спиш. Разбрахме ли се?
Имало едно време една принцеса
и имала много красиви рокли.
Имала розови рокли, червени рокли,
сини рокли, зелени рокли, и виолетови рокли,
- оранжеви рокли, жълти дрехи... - Разбрах, разбрах.
Много рокли с много цветове. След това?
Всяка рокля имала тайна сила.
Розовата рокля, която искряла в розово,
можела да я накара да лети.
Синята рокля, която искряла в синьо,
можела да я направи мъничка.
И зелената рокля, която искряла в зелено,
можела да я накара да заспи.
Хей, скъпа.
Защо не ми отговори, когато ти звънях?
Бях започнала да се притеснявам.
Извинявай. Бях забравила че съм си изключила телефона.
Радвам се че си там и си добре. И, как вървят нещата?
Страхотно. Е, храната не е толкова приятна, но стаята ми е огромна.
Това е много хубаво, но как е балета?
Добър ли е, както ни бяха обещали?
Твърде рано е да ти кажа.
Слушай съкровище, време е да тръгвам
но ще ти се обадя веднага, когато мога, става ли?
Вече ми липсваш толкова много.
Изпрати ми колкото се може повече снимки. И Пейтън, обичам те.
И аз те обичам, чао.
Има ли наблизо училище за балет?
Спайк?
Защо кучето ми носи рокля, и е с лакирани нокти?
Той учи Лебедовото Езеро.
Знаеш ли как се прави коса на кок?
Да ти изглеждам че знам как става?
Мама казва че трябва да си пукаме вратът.
Но майка ти не е спала на твърд диван
вместо да спи на специално направения за 10,000$ ортопедично легло
направено от Др. Йохан Густаво, от Швейцария.
- Какво.. това Бетховен ли е? - Това е Чайковски.
- Всяка сутрин ли слушаш това? - Не.
Понякога слушам Бах, или...
Имаш ли iPod?
Ще ти взема един веднага. Още сега.
Ще ти купя iPod.
Дотогава...
Какво е това?
Моят Бедазлър. Камил не изглежда ли красива?
Бедазлър?
Eто защо използвам риба за протеини и аромат.
- Гъсто е. - Малко, течно пиле.
Да, това ми е любимото.
Сокът на Джо.
Добре. Това е достатъчно.
Ще трябва да го изпиеш.
Ще го изпиеш за нула време.
Това мирише по-зле от храната в училище.
Знаеш ли, като заговори за училище, не трябва ли да ходиш?
- Във ваканция съм. - През януари? Не, не си.
Напротив. Ходя в танцувално училище, и заради това сега съм във ваканция.
Наистина? Тогава, познай какво? Аз не съм във ваканция.
В интерес на истината, Аз съм обратната страна на ваканцията.
Затова, ела тук,
напъни се, и си изпий закуската.
- Пейтън, престани да се въртиш. - Какво?
Пейтън!
Не!
Супер.
Наистина супер.
- Знаеш ли какво е игрова книга? - Предполагам книга с която се играе?
O, схванах. Х е за целувки, а О за прегръдки.
Не позна! Х означава - "стой надалеч от тези части на апартамента"
О означава "места където имаш достъп".
Например, искаш да отидеш в кухнята,
но когато отидеш ще има един голям X.
Нямаш достъп.
Не можеш да ходиш там, защото правиш бъркотии.
Разбра ли ме?
Без да се появяваш. Ясно?
Ясно. Няма да се появявам.
Това e планът на играта. Научи го. Живей с него. Обичай го.
Това е момчета. Край на тренировката.
Избери си бавачка, Джо.
- Ще избера тази от...
Не мислиш ли че трябва да зададеш няколко въпроса първо?
Имам невероятен инстинкт.
Тази в края, Стела.
Една.
Другия край, Стела.
Русокоске, ти си.
O, не. Не.
Кралят ме избра!
Ще бъдем като сестри!
O, господи.
Ще започнеш утре.
Хей. Ще присъстваш на отварянето, нали?
Това е моят ресторант.
Е, какво ще правиш с нея?
Не знам.
Здравей.
Добре дошъл, Г-н Кингман.
- Малууф! - Време беше, Джо.
Успя. Хайде, забавлявай се.
- Да. - Наслаждавай се.
- Хей, Джо. - Хей, човече.
- Как я караш? - Хей.
- Хей, радвам се да те видя.
Всичко е за сметка на Джо.
Точно това им казах. Казах им.
Казах им, "Слушай сега, аз съм най-великият. "
Виолетовия или жълтия?
Точно това си мислех и аз.
Ей сега се връщам.
Хей, вечерта беше супер, Г-н Кингман.
Наистина беше, Джей. Наистина беше.
Хей, Джо! Оттук!
Номер едно на полето, номер едно и в сърцето.
Слънцето пече
в мрачен ден
Когато вън е студено
Идва месец Май
Предполагам ще кажеш
Какво би ме накарало
да се чувствам така
Моето момиче
Джо?
Моето момиче
Говорейки за моето момиче
Моето момиче... Пейтън!
Джо?
Джо. Джо, къде си?
Ето те и теб. Джо, помислих че си ме забравил.
Пейтън! Пейтън! Пейтън!
Хей, Джо, това дъщеря ти ли е? - Пейтън!
Хей, Джо, да не си забравил нещо?
Баща на годината!
Вчера, Фенис Бъргърс се съгласиха да направят
твоя екшън фигурка.
Но мислиш ли си че ще искат един дърдорко
който е забравил детето си в бар?
Мама казва че Фенис правят децата дебели и им причиняват газове.
Е, агента на татко казва че, Фенис го правят пълен с пари.
Сега, уредила съм ви пресконференция, така че се пригответе.
Аз съм портиера, Джо е парцала, а Пейтън е бъркотията.
Какво?
- Нещо смешно, Лари? - Не, просто имам лека кашлица.
Излекувай я.
Ето тук.
Да не би имаш лична спирка, Стела?
Не, ти имаш.
Кажи сбогом на "големия лош татко" на Бостън.
O, не.
O, да.
Искаш да се подпиша ли?
Пейтън, сладурче, бъди добро момиче и помогни на татко
и леля Стела ще ти вземе нов BlackBerry с блутут.
И нов интернационален полет.
На осем съм.
Слушай ме, много хубаво
ще направиш каквото и да е, за да помогнеш на баща си.
Ще ти платя за терапията.
Слушай Пейтън, това което Стела иска да ти каже е,
че, сега е времето да ги схрускаме.
Така че, ако нещо те притеснява, това което трябва да направиш...
Хайде да го обсъдим след интервюто.
Добре.
Имам само едно условие.
Не искам бавачка.
Не става.
- Да тръгваме. Хайде. - Вие ми се свят, Джо.
Всичко...
- Замаяно ли ти е? - Може би е от
онова питие което Джо ми даде онази вечер.
Какво му беше името?
Маргарита?
- Да не си посмяла.
Да видим тогава.
Добро утро, Джо. Готова съм да започна!
Хей, Синди!
Уволнена си.
Чао.
Джо! Джо!
Джо, как можеш да играеш
след като дори не се сещаш че имаш дъщеря?
Джо, какво прави 8 годишно момиче в нощен клуб, в 3 часа сутринта?
Благодаря ви. Благодаря ви, че дойдохте.
Дами и господа,
<наистина ви благодаря че дойдохте.
Много добри въпрос, наистина.
Както всички знаете, от скоро научих че съм баща.
И още се опитвам да свикна с тази мисъл.
Това не е извинение, Джо.
Но от сега нататък трябва да ми вярвате, че Пейтън няма да се появи повече в нощни клубове.
Защото, от сега нататък, и двамата ще си лягаме рано, нали?
И сега, кой е номер едно на полето и номер едно в сърцата ви?
Да тръгваме.
Може ли да кажа нещо?
Не. Трябва да вървим.
Здравейте, казвам се Пейтън,
от сега нататък ще си лягам рано.
Баща ми няма никаква идея какво е да бъдеш баща
и още се опитва да свикне.
Но това е като всичко останало в животът му.
Той никога не казва "не".
Имам предвид, че той ме учи как да се справям с всичко
<единствено ако притежаваш мотивация и желание.
И всичко започва
<именно от тук - от сърцето.
Ти си най-великият баща на света.
Това ми хареса.
- Това наистина беше хубаво. - Ще ти струва скъпо.
Ето така, точно така.
И...
Хайде де, това не е спорт.
Футболът. Футболът е спорт.
Извинете. Мога ли да ви помогна?
Здравейте. Това е Пейтън.
- Здравей. - И тя иска да танцува... това.
Така че, ще се върна след няколко часа. Чао.
Часът започна преди 15 минути,
и не допускаме деца без да ги прослушаме
и така се случи преди един месец, съжалявам.
Сигурен съм че можем да измислим нещо?
Парите не са проблем, както се и досещате.
Добре, но това е професионално училище и...
- Много добре. - Благодаря.
Върви се преоблечи, хайде, върви.
Нека да я видя как се справя. Става ли?
Добре.
Може би... ще опитам... да доведа някой...
Нека поне майка и да е тук.
Извинете. Благодаря.
И едно, две, три, много дълго...
Хайде.
И едно, две, три, четири.
Отворете горе, като принцеси, вдигнете брадичката.
Благодаря Ви.
Прекрасно, браво на всички. Великолепно.
Пейтън, ела тук. Трябва да ти кажа че... това беше красиво.
Благодаря.
Следващото ни представление е след три седмици.
Но ако ми обещаеш да се потрудиш, много, адски много,
ще се радваме да участваш.
- Ще идвам всеки ден. - Всеки ден.
Това е балетно училище, а не фабрика за деца.
И когато правим предложение на даден ученик,
се интересуваме дали родителите им биха могли да се справят.
А вие можете ли?
Мисля че може да направите малко изключение за мен.
- Защо? - Нима не знаете кой съм аз?
Не.
Аз съм Джо Кингман, скъпа! Футболния защитник на Бостън Ребълс.
Номер едно на полето
и номер едно в твоето малко сърчице.
"Кралят на Гридайрън"
"Никога не казвай не"
Не? Нищо?
- А вие знаете ли коя съм аз? - Не.
Казвам се Моник Васкес, дамата с училището за балет,
която не приема нови деца
освен ако родителите не помогнат.
Добре. Обещавам. Все тая. Да вървим.
Кой не знае кой е Джо Кингман?
Сигурно живее в пещера.
Раеф владее топката. - Той стреля! Хайде!
- Вкара я. - Да!
Не мога да повярвам че паднаха с 10 точки.
Почистете това. Използвайте кърпичките
Не ме гледай така. Използвай кърпичката.
Ти му кажи, Спайк. На ядосания татко.
Хайде да направим номер на Уебър.
Уебър, искаш ли кола?
Да, благодаря.
- Освежаващо. - Това беше добро.
Как си, Джо?
Не знам Кууп. Какво мислиш? Този диван струва 40,000$.
Предупредих те да внимаваш!
- Коя баня мога да използвам? - Тази отсреща.
Хайде, Пиърс!
Този човек е звяр. Видя го Джо. Видя го
Ето защо Селтик ми е любимия отбор.
Изчакай малко...
Изчакай секунда. Още малко.
Стига си ръмжал. Потрай малко Едно, две, три.
Какво направих?
- Давай момчето ми. Давай. - Остават три секунди.
Добре дошли в приказния свят на понитата.
Какво стана?
Върни го! Пусни играта!
Вземи дистанционното, Джо!
- Какво правиш? - Опитвам се!
Ето. Видя ли?
Невероятно!
Пропуснах ме го!
- Пейтън.
Какво направих отново?
Благодаря ти Джо. Да тръгваме момчета
Чакайте. Къде отивате?
Не е нужно да си тръгвате. Къде отивате момче?
- Трябва да се прибирам вкъщи... - Къде?
Нищо.
Какво съм ти казвал за дистанционното?
Мини през банята и си лягай. Веднага.
Трябва да сложа още балончета във банята.
Не много. Това е достатъчно.
Идеално.
Това ще отнеме малко време.
Но това което е най-важното
е да има страст в играта.
Спайк, знаеш правилата. Недей да лаеш докато гледам телевизия!
Спайк!
Спайк ?
Какво си направил?
Спайк.
Пейтън?
Пейтън!
Няма да викам.
Ще проведем един спокоен
и разумна дискусия
за...
Украсила си футболната ми топка.
Удобно ли ви е? Дай си ми възглавница.
Кралят на дивана!
Това е нелепо.
Никога
не казвай...
Не!
Трябва да се подготвя.
А аз да се упражнявам.
Имам мач в края на седмицата.
Знаеш ли какво означава това?
Предполагам че означа... че... имаш мач в края на седмицата.
Кучето ми, леглото ми, колата ми, телевизорът ми, радиото ми...
Нямам ли нещо лично?
Кърпата ми.
Всичкото това е мое!
Всичко това ми принадлежи! Това е моята кърпа.
Здравейте всички, Аз съм Марв Албърт.
Намираме се в Майл Хай Сити къде Денвър е домакин на Бостън
в първата част на плейофите.
Това ще е невероятна игра.
Имаме повторение на миналогодишния финал
Където Денвър се измъкнаха с 30 от 34 победи.
Пред него е свободно,
Купър я хваща.
Купър е на ход. Измъква се
И сега, директен удар...
Браво. Купър продължава да бяга!
Но е съборен!
Да! Успях отново!
Момчето ни изглежда великолепно.
Ще изглежда още по-добре
в новия курорт Блейк.
Да видим, колко детски закуски Фени е продал.
Фени.
Във Фенис Бъргърс ли работиш?
Аз съм собственика на Фенис Бъргърс, сладурче.
Мама казва...
Тоест, баща ми казва, че вашият чили соса е невероятен.
Да, така е! Невероятен е. Хайде, удари я.
Кингман е начело, оглежда се.
Сандърс е свободен. Но той не му подава.
Марв, никога не съм виждал защитник
който да не вярва на напълно свободен човек
по време на такава игра.
Тъчдаун! Край!
Бостън победи Денвър.
Всички на крака за Джо Кингман,
Бостън продължават напред за следващите плейофи
Наистина ли това ще бъде годината на Кингман?
Пейтън, добре ли си? Защо си още тук?
Предполагам че Джо закъснява.
Какво? Минаха цели два часа. Това е невъзможно.
Хайде съкровище. Да тръгваме.
Хей, Кинг.
Не, аз съм Кралят. Ти си Кралят.
Не го прави Елвис! Недей да скачаш.
Г-н Кингман?
О, не. Пейтън.
Предполагам че тренировката е продължила малко повече. Благодаря, Бо.
- Г-н Кингман, трябва да поговорим... - Знаете ли какво?
Защо не ме наричате Джо?
Спрете.
Г-н Кингман, информирах ви още от началото
че ние сме балетно училище, а не детска градина.
Да знам. Благодаря за пояснението.
Радвам се че ми казахте. Сега вече ще знам, че училището за балет не е детска градина
Разбира се, нека да ви изкарам от неудобството в което сте.
Пейтън, донеси ми долар от раницата ми. Във портфейла ми е.
Знаех си че сте един от тези родители.
От кои по точно?
От тези които си мислят, че техния живот е по важен от този на някой друг.
Вижте, госпожице. Не знам какъв родител съм.
Знам само че имам цял отбор...
Да махнем и това, имам цял град който разчита на мен.
Да, също така имате и дъщеря, която разчита на вас
но не само да се грижите за нея, а и да ви пука за нея. Ясно?
- Виж, пука ми за Пейтън. - Тогава го докажи!
- Взех го. - Хей, съкровище!
Тъкмо баща ти ми разказваше колко много се вълнува
че помогна да попълним бройката в училище.
И знаеш ли какво? Имам перфектна работа за него.
Супер.
Не, не, и не. Абсолютно не. Ти си напълно ненормална.
Ти си доста едър човек
и искаш да ми кажеш че не можеш да танцуваш дори като дърво? Стига де.
Не, въпроса е там че съм атлет
А не балерина.
Ще ми направиш ли услуга? Ще подържиш ли това за секунда?
Благодаря ти.
Повярвай ми, никой няма да разбере че си балерина, ясно?
А сега, искам да имитираш дърво...
Няма да се правя на някакво дърво! Аз съм защитник
Само аз имам право да говоря.
Горе!
...обратно и... O, господи, не, не... Ела тук.
Не беше толкова зле.
Просто се прегръщахме, хайде.
И какво? Ще кажеш че балета не е истински спорт ли?
Не беше... Не беше толкова зле.
Виждаш ли че балерините могат да скачат колкото теб,
но когато се изморят, застават в "плие".
И седят, и седят.
И след това се изправят и седят така с часове.
Така че, ако балета беше лесен, щяха да го нарекат футбол.
Да. Точно.
Г-н Кингман
дъщеря ви има всички качества за да се превърне в професионална балерина.
Притежава страст, талант, дисциплинирана е.
Предполагам, че е наследила не само вашият чар.
Виждате ли?
Нека да опитаме още веднъж.
Къде беше снощи? Пропусна голямо сбиване.
Човече, изглеждаш така все едно са те били.
Имах си работа.
Можеше поне да се обадиш. А ти никога не го правиш.
Пич, стига се държа като някаква кифла.
Не си представях че нещо толкова малко може да създаде толкова много работа, а?
Нямаш си и на представа.
- Ало? Здравей!
Здравей, най-накрая намерих телефон. Искам да ми кажеш всичко.
Не знам от къде да започна.
Какво ще кажеш за снимките първо, които ми обеща?
Изпрати ми ги веднага.
Искам да те видя.
Добре, изчакай малко.
Изпратих ги.
Ще затварям. Обичам те.
Чакай. Не, не, Пейтън! Скъпа...
Аз също те обичам.
Трябва да поговорим. Ела.
Искам си леглото обратно.
Това е невероятно! Харесва ми!
Харесва ми. Харесва ми цялата стая. Великолепна е.
Прекрасна е.
- Благодаря ти, Джо. - Няма защо.
Виж, Пейтън, знаеш правилата на къщата, нали?
Забранено ми е да влизам в кухнята.
Точно така.
Виж сега, защитникът трябва да знае всички правила на книгата
по-добре от всички.
Но ти и аз, ти си още едно малко дете.
Аз се присъединих към отбора на бащите, и още се обучавам.
Без майтап.
Добре де.
Понякога защитникът трябва да знае
към кого може да се обърне, ясно? И...
Ето това.
Когато разбивачите се тътрят
трябва да знаеш към кого може да се обърнеш
за да промениш позицията си, минаваш покрай тях и отбелязваш!
Той отбеляза.
Добре, това е като в живота.
Понякога нещата изникват неочаквано и всичко зависи от теб.
Тогава търсиш някой който може да ти помогне.
Трябва да знаеш кога да тръгнеш.
- Точно като нас. Ясно? - Да.
Номер едно на полето и номер едно в сърцата ви.
- А сега номер едно и върху четката ви. - Това е забавно.
Зъбите ми са наистина бели.
Това е нелепо.
Не, не е. Невероятно е.
- Джо? - Да?
Кое е най-хубавото нещо което се е случвало в живота ти?
Аз...
Имате едно входящо съобщение.
Запази си въпроса, става ли?
Това е Кралят. Как мислите?
Хей, скъпи, аз съм Татяна. В Бостън съм. Ще дойде в 6:00.
Татяна!
Татяна ще дойде в 6:00. Нямам време! Сега е 5:45!
Коя е Татяна?
Имам 15 минути.
- Коя е Татяна? - 5:45. 5:45. 5:45.
Тя е една приятелка. Искам да почистиш всичко това.
Вземи всичко това и... Прибери го в стаята ти.
И ти също стой там.
Играй си на криеница ако искаш, но се погрижи да ги няма.
Татяна приятелка ли ти е?
Нещо против ли имаш?
Не, не, не, може би, да.
Здравей, ти трябва да си Мелани. Джо ми е разправял толкова много за теб!
- Аз съм Татяна. А ти коя си? - Пейтън. Дъщерята на Джо.
Дъщерята на Джо?
- На колко си години, четири? - А ти на колко си, 40?
- На 21 съм. - Може би си изгубената дъщеря на Джо?
Джо!
Здравей, Татяна. Добре дошла, скъпа!
Изглеждаш... забележително!
- Знам. - Виждам че си срещнала...
Пейтън.
Да, Пейтън. Не знаем какво ти е казала.
Защото тя има такова развихрено въображение.
Иначе, има доста неща които трябва да обсъдим на вечеря.
Къде ще ядем?
Ти ще ядеш при Дженсънс.
Това е един ресторант отсреща. Не много голям.
Ще ни липсваш много.
Отначало беше като шок за нея, но нищо не се е променило.
Нищо.
Имаш нещо върху палтото?
Пейтън.
Изчакай малко.
Но все пак съм си Джо.
Още съм Кралят.
И караш някаква таратайка.
Какво? Таратайка? Това не е колата ми.
Някой ще бъде уволнен. Аз съм Джо Кингман и някой ще бъде уволнен.
- Г-н Кингман, чакайте! Г-н Кингман. - Какво?
Извинявайте, но мисля че Пейтън е алергична към кучето.
О, алергична е към кучето. Алергична към кучето.
Наистина? Напротив, ти не си алергична към Спайк.
Извинете.
- Отивай в леглото. Веднага. - Но на мен дори не ми се спи.
- И на мен. Лягай си веднага. - Мисля си че ти си зарязал мама
като ей така си флиртуваш с която и да е.
Какво каза?
- Напуснал си... - Не съм напускал майка ти.
Тя го направи.
Наистина?
Тя каза че мислиш само за себе си. И си голям егоист.
И всичко винаги е било свързано само с теб.
Главата ти е била толкова голяма,
чак се изненадала как са могли да направят толкова голяма каска за нея.
- Казала го е? - Има и още.
Нали знаеш че всичко е заради мен.
Разбира се. Всичко.
Всичките спорове и караници.
И знаеш ли какво? Ти си точно като нея!
- Така ли? - Да!
Мислиш че си права за всичко!
- Точно като нея! - Какво друго?
Мръщиш си носа когато се ядосаш!
Продължавай.
И винаги ме гледаш с тези големи кафяви очи...
Но, е сладко, наистина.
Но няма значение, ти си същата като нея!
Това ли е всичко?
Влизаш в мозъка на хората,
и ме караш да се побърквам!
Точно като нея!
Поне имам мозък, защото ако нямах, щях да съм точно като теб!
Радвам се за това, защото до тук въобще не откривам никакви прилики с мен!
- Добре! Писна ми вече. - Какво искаш да направя?
Не ми обръщай груб, госпожичке. Кажи ми какво искаш!
Искам мама!
Хей, отвори вратата.
Благодаря ти, Спайк.
Предател.
Някакъв съвет?
<почувстваш ли се сам
<липсвам ли ти
<съжаляваш ли че се отдалечихме
<запомниш ли когато
<беше един слънчев ден
<докогато те целунах
<Али те нарекох съкровище
<зачудя се какъв съм
<пеейки за това
<дори когато не искаш
<Арда отвориш вратата
Не искам да те виждам.
Какво ще кажеш да отвориш вратата със затворени очи?
Виждаш ли, не беше толкова зле.
<сърцето ти изпълнено ли е с болка
<мога ли да се върна при теб
<докажи ми скъпа
<почувстваш ли се сама
<няма ли да отвориш очи
<наприготвил съм ти изненада
<докажи ми Пейтън
<почувстваш ли се сама
Ето. Големи и кафяви.
Наистина ли имам очите на мама?
Да, същите са.
Също имаш и дълги уши, като нейните.
И всеки път когато мигаш с тях, става голям ураган на Хаваните.
Виждаш ли. Няколко коня са отлетели в Обух.
Дават го по новините.
Мама каза че се е влюбила в теб, защото си свирил на китара.
Свириш също като Елвис.
- И, какво мислиш? - Мисля че е била глуха
защото звучиш като ранен елен.
Ранен елен?
Като...
Така ли?
Ето я усмивката, която я чаках.
Ще направя всичко за да задържа усмивката върху лицето ти.
Всичко?
Тихо!
Тихо! Пазете тишина!
Всички, съберете се при мен, веднага.
Всички при мен.
Какво би...
Сериозен съм! Всички...
Момичетата не си говорят за футбол Джо.
Хей, не съм казал да разбивате.
Нарече татко Джо?
Елате тук. Какво е това, два метров замък? Пейтън!
Внимавай! Внимавай с краката ми, струват един милион.
Какъв и беше номера?
Разкарайте се! Пречите ми!
Краката ми! Имам мач в неделя. Ало? Имам нужда от помощ!
Махнете се от мен, всички... Аз съм първи!
Извинете. - Аз съм световно известен. Аз съм звезда.
- Благодаря ти че ме спаси. - Няма защо.
Като изключим тези от отбора ми. Само майките могат да правят това.
Не е нужно.
Имам предвид, че майките са доста по умни
добри и забавни,
и в повечето случаи по-добри.
Но може ли да ти кажа нещо?
Няма да подценя силата на бащата.
- Силата на бащата. - Да.
Те са страхотни, могат да те изправят и да изтупат прахта от теб.
Дават ти кураж да се справиш
с неща за които никога не си мислил че ще можеш.
Баща ми водеше първия ми клас.
Радвам се че го е направил.
Какво?
Нищо.
Имате ли готови коси за тези неща?
Защото косата на куклата ми заприлича на нищо.
Джо, имат лак за нокти "Замил"!
Добра форма имаш. Какво е това? Розова пудра?
Имам един въпрос. Ще можеш ли да играеш?
Хей, спокойно. Спрете се. Не може да се справи.
Някой му е откраднал членската карта.
Добре, добре. Слушайте.
Индианаполис заявиха че ще ни дадат една доста дълга почивка.
- Но кой ще победи? - Те!
- Кой ще побърка игрището? - Те!
- Кой ще спечели шампионата? - Те!
- Кои са те? - Ние!
- Готови! - Разбирай!
Твой ред е маниче.
Не мога. Не съм достатъчно голяма Ръцете ми не са достатъчно силни.
Можеш да го направиш Силата ти се крие тук.
- Готова ли си? - Да.
Да го направим.
- Ето. справяш се. - Да, наистина се движи.
Хей, Джо.
Давай, Пи.
Още веднъж. По-високо
Всички заедно. Много добре.
Не, не, не, не, ...
Инстинкт.
На три. И едно...
И...
Бостън Ребълс. Имат дух за игра.
Хей, Пейтън. Ела тук. Ще те хвана! Ела тук веднага!
- Хей... - Дръжте го!
Огън!
- Огън!
Добре беше.
Бостън победи Индианаполис.
Ребълс продължават на следващите финали в неделя...
Виж това. Картина в шкафчето.
Добре се е справила.
Това е нашия план на игра.
Виждаш ли, много харесвам Х-те и О-та там долу.
О, не, това са прегръдки и целувки.
Прегръдки и целувки. Ясно.
Спайк има татуировка?
Не.
Не, това е един от... Това е за да се чувства по-добре.
Хей, Пи! Пи.
Дай ги на Моник, става ли? Ето я и нея.
Г-це Моник. Тези са за вас.
- Благодаря. - Няма защо.
- Готов ли си за големия дебют? - Да.
- Хайде, Пи. - Благодаря.
Не, не. Джо. Това е за теб.
Не, ако не си забравила, аз съм доста едър човек
а тези са доста малки.
Побързай. Стига се притеснява.
- Хей, момичета. Да вървим.
Хайде. Хайде
- Облечете се. - Не, слушай ме. Няма никакво...
Как върви?
Пълно е.
- O, не. - Хей.
Знаеш ли, Джо, не се чувствам много добре.
Мисля че трябва да се приберем. Да, хайде да си отиваме.
Добре ли чух или момичето което ме накара да науча това иска да се откаже?
Но не знаех че ще има толкова много хора.
Просто се притесняваш, това е.
Всеки атлет се притеснява.
- Дори и аз. - Ти?
Ела тук, съкровище. Изправи се.
Потрудихме се толкова много, не може да се откажем.
Знам.
Добре, добре.
Не ме интересува колко глупаво ще изглеждаме двамата, ясно?
Ще излезем на сцената и ще им покажем какво можем.
- Защото дъщеря ми не се отказва. - Не е.
И никога не казва не.
Добре.
Извинете госпожо. Виждали ли сте Джо Кингман?
Това е най-тъпия костюм който съм виждал.
Тъп е лоша дума, Г-н Купър.
Не казах "тъп " , казах "най-тъпия". Погледни го само.
Хей, Сандърс. Какво правите тук?
Какво правим тук ли?
Джо, мислиш ли си че отбора ще пропусне това?
Да, трябваше да се откажеш, Джо. Трябваше да се откажеш.
Отбор ли сме?
Джо.
Чао.
Отбор ли каза? Или...
Не се паникьосвай.
Силата на бащата.
Силата на... паникьосваш се.
- Вижте го.
Това е невероятно.
И толкова
красиво.
- Браво! Браво!
Е, Бумър, след невероятната победа днес
Джо Кингман и цял Бостън ще имат възможност
да се борят за купата, която ги преследва всички тези години.
А, ето го и моя защитник.
Успяхме!
То може и да си най-великият футболен играч на света,
но аз съм най-добрият мениджър.
Защо? Какво е станало?
Ще накараме Тайгърс
да се чувстват толкова бедни.
Всичко което трябва да направиш е А) да спечелиш шампионата...
Подробности.
Б), след победата, да погледнеш напред в кариерата си
и да кажеш, "Отивам при Фенис Бъргърс".
- Това е. Цели 25 милиона.
Стела, само да вметна, че Фенис прави децата дебели и получават газове.
Да не си казала победно нещо, защото ще ти завържа и устата.
"Отивам във Фенис Бъргърс".
25 милиона.
Отивам във Фенис Бъргърс.
Готови...
Спайк, какво правиш тук?
О, господи. Извинявайте момичета...
"Моля те, ела на обяд. X O X O, Пейтън и Джо".
- Здравей! - Хей!
Добре. Благодаря Ви.
Много си едър.
Съгласна съм.
Не, не съм. Не казвайте това.
- Добре ли се сте?
Какво ти казах?
Съгласих се че си доста едър.
Не е смешно.
Хей, Джо!
Номер едно.
- Джо, Джо, Джо...
- Винаги ли е така? - Не.
Какво, да не си изгряваща звезда?
- Да, участва в шампионата. - Това е хубаво.
Осем годишна, а вече ходи и на такива събития? Харесва ми.
Да, но за съжаление Пейтън ще си бъде вкъщи.
Майка и ще се върне от Африка след няколко дена.
Не можеш ли да се прибереш след като завърши шампионата?
Не, трябва да се прибера преди нея.
Какво каза?
Каза че трябва да се прибереш преди нея?
Майка ти няма ли да те вземе?
- Ами... - Пейтън.
Щях да ти кажа Джо. Наистина, но...
Но, е една забавна история. Ще ти хареса.
-Тя е... - Стига.
Трябва да уча по специална програма този месец
но вместо това, ще дойда да те видя.
Ще избягаш?
- Чудесен десерт. - Майка ти в Африка ли е?
- Ами... - Какво си направила?
Добре, сигурна съм че има разумно обяснение за това и нека...
Репортерите ще ме изядат жив.
Това е най-глупавото нещо кое искаш да направиш.
Поне замисли ли се как ще ми се отрази?
О, стига. Няма да стане този път.
Загазила си я и то много.
Поти се. Задави се. Устните и се свиват.
О, стига. Не се притеснявай. Тя отново се преструва.
Не мисля че го прави. Дай ми секунда.
- Алергична ли си към нещо? - Да, към лешници.
Знаеше ли това?
Десертът е съдържал лешници. Трябва да я заведем в болница. Хайде
Къде се намира най-близката болница?
Девета и Уудрол. Ще взема колата.
Къде отиваш? Какво правиш?
Пазете се, пазете се!
Извинете господине.
Помощ! Дъщеря ми се нуждае от помощ!
Какво е станало? - Помощ. Алергична е
Не може да диша. Алергична е към лешници.
Оставете я да легне.
- Не може да диша. - Скъпа, отвори си устата.
Хайде да я преместим.
- Пейтън, Пейтън.
Тя ще се оправи.
Бащата на Пейтън?
Аз съм бащата на Пейтън.
Дъщеря ви се оправи.
Ще остане тук вечерта, за да сме сигурни
че няма да се влоши.
- Благодаря Ви толкова много. Благодаря - Извадихте голям късмет.
- Ще се оправи. - Да.
Кажете ми че Пейтън е добре.
Ще се...
Ще се оправи. Докторът каза че ще се оправи.
Имате късмет, че не се обадих в полицията.
- Керън? - Пристигнах по-рано,
и видях теб и Пейтън.
Има ви на страницата на всяко списание.
Вчера и звънях, но не ми отговори.
Пристигнах тук, слязох от самолета и всичко това го дават по новините.
Керън?
Това ли ще кажеш само "Керън"?
- Аз... помислих си, че си мъртва. - Мога да те уверя, че не съм.
- Как я откри? - Не съм. Тя ме намери.
Чакай малко. Майката на Пейтън още ли е в Африка?
Не ти е казала, нали?
Джо,
Сара почина преди 6 месеца. Стана катастрофа.
O, Пейтън.
Когато пристигнахме в Бостън, Оставихте в сервиза за коли.
Изпратих е-майл и промених спирката.
Шофьорът ме закара при Джо.
Всички от балета от къде мислят че си в момента?
В Африка, с теб.
Най-важното е, че си добре.
Но ще обсъдим всичко, когато се приберем вкъщи.
- Вкъщи? - Да.
След като Пейтън се оправи, ще се приберем вкъщи.
Чакай малко. Не може да дойдеш тук и да си мислиш че ще се прибере при теб...
Знаеш ли какво? Ще обсъдим това малко по-късно.
Сега, Пейтън има нужда от почивка.
Казвам ти. Това е пълно бреме.
Не си заслужава... Това е...
Ще отиде да донеса на всички кафе.
- Искаш ли кафе? - Двойно, ако обичаш.
Добре.
И не ми пука за играта.
Грижа ме е за нея.
Добре. Разбирам те. Но ако напуснеш...
- Може ли да поговорим? - Да.
В момента спи. Всичко е наред.
Ето.
Супер сме.
Искаш Пейтън да живее с теб, това ли искаш да ми кажеш?
- Да, точно това имам в предвид. - Но ти никога не си присъствал в живота и.
Не е моя вината. Дори не знаех че съществува!
И се опознахме толкова много, за отрицателно кратко време.
Какво, а преди един месец като я остави в някакъв си бар?
Не съм същия който бях.
Или преди един час когато я гледаше как умира.
Не става въпрос за теб.
А за Пейтън, и кое е най-доброто за нея.
И има нужда от дом
и от някой който я познава от началото на живота и.
Пейтън има нужда от баща. Има нужда от мен.
Разбира се. Ще бъде много забавно.
И грозно. Винаги е имало попечителство за деца.
Джо ще се влачи в калта. Целият ще се срине.
Труди се прекалено много за да завърши така.
Не мисля че ще се справи.
Целия ми труд отиде на вятъра.
Именно такива неща слагат край на всякаква кариера.
Не решаваш ти това. Сара ме е избрала да се грижа за нея.
Пропуснал съм осем години от живота на Пейтън. И няма да пропусна нито една повече.
И ще се боря за това.
Това ще е супер, да я накараш да преживее всичко това?
Имаш ли си на представа как да се грижиш за едно дете?
Правя го вече цял месец!
И погледни къде се намираме, Джо.
Хей, Пи, будна си.
- Как се чувстваш? - Добре.
- Искам да си ходя вкъщи. - Добре.
Няма проблем. Докторът каза, че ще те изпишат утре.
След това ще се прибереш вкъщи.
Искам да се прибера вкъщи с леля Керън.
Пи, ако... не исках да кажа това в ресторанта,
скъпа, не го мислех.
Искам да се прибера с леля Керън.
Не трябваше въобще да идвам при теб.
Грижи се за нея.
Хей, знаеш ли кой живее в тази сграда?
Джо Кингман, защитникът. Какво ще кажеш?
Хайде, Спайк.
Спайк.
Спайк, не тази вечер. Стига де, Спайк.
Спайк, няма нищо там отдолу. Тя си замина. Хайде.
Това нейната чанта ли е?
"Кое е най-хубавото нещо което ти се е случвало"?
"Скъпи Джо, много пъти се опитвах да напиша това писмо
"но така и не открих правилните думи.
- "Имахме дъщеря".
- "Името и беше Пейтън".
Тя прилича толкова много на теб, атлетична, борбена...
Здравей, тук е Пейтън и Керън.
Оставете съобщение. Чао.
Страхувам се, че ще ми се ядосаш
и повече да не искаш да я видиш.
Решихме да се разделим.
Мислех си, че съм взела правилното решение като я пазих от теб.
Кариерата ти беше тъкмо започнала.
А едно дете щеше толкова много да те разсейва.
Идиот.
Свободен е, Джо. Сандърс е свободен.
Здравей, тук е Пейтън и Керън.
Оставете съобщение. Чао.
Хей, обаждам ти се за да ти кажа...
На Спайк му липсваш много и...
Имам предвид че, наистина му липсваш, той...
Изглежда на някой и липсва също.
O, здравей.
Сандърс, тъкмо...
Говорих...
Кажи ми какво да направя.
Единственото нещо което може да направиш
е да я накараш да знае, че я обичаш
и че нищо няма да промени това.
И когато е готова, тя ще те открие.
- Знаеш ли какво? Дължа ти едно голямо "благодаря". - O, така ли? За какво?
Благодаря ти че хващаше всички мои пасове през всичките години.
За това са приятелите.
Готови ли сте да спечелите мача?
Изчакай секунда, Джо. Може ли да поговорим?
Има слух че дъщеря ти не иска да бъде повече с теб.
По-лесно ли ще се концентрираш върху играта
без да те разсейва осем годишно дете?
Тя не ме разсейва. Тя ми е дъщеря.
Искам да бъде с мен
дори ако трябва да спра да играя.
Не обичам никой повече, колкото дъщеря си.
Никой.
Ето ги и двата отбора изправени очи в очи
имайки възможност да запишат имената си в името на футболната история.
Знаеш ли какво, Марв. Мисля си че въпроса днеска е
дали Джо Кингман ще има късмет да се добере до славата?
Или Ню Йорк ще спечелят?
- Хайде, да вървим. - Хайде, Джо.
Трети и дълъг пас за Ребълс.
Ето го и Кингман... Готов да хвърли топката.
О, Дрейк го събори.
Ню Йорк се измъкнаха за сега.
Бумър, Кингман днес не е във форма.
Това не е същия Бостънски отбор
който сме свикнали да виждаме на плейофите.
Знаеш ли Марв, нямам никакво обяснение за това.
Имам предвид, че не подава на свободните играчи.
Все едно е затворен в торба, и изглежда доста разконцентриран.
Независимо от какво е породена тази разсеяност, трябва да я остави настрани.
Дължи го на своите съотборници и на целия Бостън
трябва да играе от едната линия до другата.
Момчетата ви не изглеждат много добре.
От колкото време не си си вземал от своите Фенис хамбургери?
От доста време, ми се струва.
Ребълс се влачат с 7-3.
Остава по-малко от минута до края на първото полувреме.
Кингман и отборът му са на линия.
Куупър, е свободен от дясно, и се премества към края на игрището.
Ето го и Кингман.
Да, хайде!
Кингман е на ход.
Съборен е.
Направо разбит, Марв.
Дрейк, разбивача от Ню Йорк, е в синхрон с играта.
Мисията им е да отстранят Кингман.
Добре дошъл в играта за купата, Кингман.
Кой е кралят сега, Джо? Аз съм кралят!
Хайде, Джо! Ставай!
- Хайде, скъпа! Ставай - Извикайте Денвил.
Изчакай секунда, Марв. Джо Кингман е още на земята.
Изглежда че е ударен от камион.
Повярвай ми. Знам какво е.
Няма да му е лесно да се върне, след този удар.
Бумър, никога не си искал да коментираш нараняванията.
Те внимават с него, както виждаш
вдигат Джо Кингман.
На дали ще успеят без него сега.
Но по някакъв начин Джо Кингман
ще се върне на полето.
- Не се притеснявай, той е издръжлив. - Добре ще е да бъде.
О, такъв е. Твърд като нокти.
Eто го и другия защитник, Денвил
Но за съжаление това е краят на първото полувреме.
Това не е добре за Ребълс.
Трябва да се надяват Джо Кингман да намери сили да се върне.
- Добре, какво става тук? - Не изглежда добре, тренер.
Рамото му е изместено, има счупено ребро. До тук е.
Джо, всичко зависи от теб.
Ако мислиш че ще се справиш, тогава...
Какво мислиш?
Сложи Денвил на моето място.
Това ще е най-добре за отбора.
Можеш ли да повярваш?
Изглежда Денвил, влиза в игра.
Не е играл цял сезон.
Можеш ли да видиш кошмарният край на Бостън?
Ще влезе в игра, нали? Знаеш колко важно е това.
Сам, скъпи. Не се притеснявай. Нашият Джо не се отказва просто ей така.
Хайде, Бостън.
Всичко вече зависи от Денвил.
Но е в опасност, и ето, съборен е.
Джо Кингман трябва да е контузен доста сериозно.
Ако ли не, няма да допусне Медокс
да спечелят шампионата.
Изключи ги.
Казах да ги изключиш!
Хей, Джо. Да не си заложил пари за Ню Йорк?
Пейтън? Ела тук.
Всичко е наред.
Кажи ми че няма да избягаш отново.
Не, този път е довела директорът със себе си.
- Какво правите тук? - Дочух един слух.
Виж, помислих си, че ще бъдеш по-добре ако си без мен.
Но като се има в предвид, че ти сритаха задника, предполагам че съм сгрешила.
Обичам те, тате. Искам да се върна вкъщи.
И аз те обичам, Пейтън. Обичам те толкова много.
Има нужда от своя баща.
Има нужда от теб, Джо.
Сериозно ли говориш?
- Да. - Да?
- Да. - Ела тук!
- Тате, не мога да дишам.
Нито пък аз.
И така, защо не си на игрището?
Помислих си, че отбора ще се справи без мен.
Не дойдох до тук за да гледам баща ми как се отказва от играта.
Тежко съм контузен, Пи.
Така ли ми се струва, или Кралят иска да се откаже?
Хвърлихме толкова много усилия, а сега ще вдигнеш бялото знаме?
Баща ми не се отказва. И никога не казва не.
Отговорих на въпроса ти, Пи.
Спечели или загуби,
ти си най-хубавото нещо което ми се е случвало в живота ми.
Марв, какво е това?
Някой излезе от тунела.
Таймаут!
Ето го Джо Кингман. Върна се!
Какъв прекрасен момент за Кингман, неговите съотборници,
и всички Бостънски фенове.
- Джо! Джо! Джо! Джо! Джо!
Добре. Тренер, какво да правим.
Отборът е твой.
Добре. Две червено. Ясно?
Хей, хей, стига! Никой да не гледа часовникът! Погледнете ме! Погледнете ме!
Имаме достатъчно време и ще ви кажа защо.
Знаеш ли защо? Защото Ребълс никога не казват "не".
Разбирай!
Хайде, Джо! Унищожи ги!
Има по малко от минута, и Джо Кингман трябва да даде всичко от себе си
Ребълс трябва да изминат 65 ярда.
Бумър, не му остава никакво време
и имат нужда от тъчдаун за да спечелят.
Готови!
Добре, Кингман ще промени линията.
Давай тате!
Назад 88.
Назад 88!
Кингман. Отдръпва се назад. Нужно е да се пази.
И го събарят...
Уебър хваща топката!
Но влиза вътре. На дали ще успее да се измъкне.
Не може да бъде спряно времето.
Уебър трябва да се измъкне от границата.
Знае, че не им остава достатъчно време.
Сега, всичко зависи от Кингман, за да поведе отбора
и да го направят бързо.
Черно! 59 рейзър!
Пази Дрейк!
Остават 24 секунди за Бостън.
Измъква се.
Не може да открие никой, продължава сам.
Ето го и "Завъртането на Краля".
Кингман прави забавно скок.
Забавен? Кралят мина покрай всички.
Остават 25... 20...
Изхвърлен е! О, не!
Избутаха го точно на 17 метър.
Хайде, Джо. Ставай, Джо!
Ще може ли да се изправи? Това е въпросът.
Да!
Кингман продължава да показва на какво е способен.
И, Марв, остават 4 секунди до края,
И не знам дали има защитник който не би живял за този момент.
Хайде, момчета. Хайде.
Хайде, Ребълс! Може да го направите!
Хайде, Номер едно!
Добър блок направи, Уебър.
Идва моментът вече.
Имат време за последна възможност, Кингман събира отбора на линията.
Може ли да направи още едно чудо?
Марв, е моментът на Джо Кингман. Ще успее ли?
Легендите са създадени за това.
Хайде, татко!
52! 52!
Ще ви покажа кой е истинския крал, Joe.
Ще го направиш, синко!
Какво? Глупав или какво?
"Глупав" е мръсна дума!
Пази се от защитникът ми!
Какъв ли ще е финалния резултат в края на този сезон
Кингман поглежда напред в полето. Сандърс е свободен.
Хвана я!
Тъчдаун! Бостън спечели шампионата!
Нека да видим някой MVP и да вземем 25 милиона, става ли?
Невероятен край на една невероятна кариера.
Джо Кингман, най-накрая е шампион.
Добре, Джо. Това беше. "Отивам в Фенис Бъргърс".
Хей, Джо Кингман, спечели шампионата,
и какво мислиш да правиш?
Ще прибера дъщеря си вкъщи.
Тате, спечели шампионатът.
О, Пейтън, Спечелих много повече от това.
Да!