Bedst på Nxtgn.org
Tekster af Team Irene
"Vil jeg altid komme på afveje? Formentlig. Jeg kan ikke andet."
"Jeg er en kvinde, og jeg fortæller min historie."
"Betænk mine ord, og De vil se –"
"– at jeg ikke udnytter de fordele, det giver mig."
Tak. Prøv igen fra: "Jeg er en kvinde". Men sig det først inde i dig selv.
"Jeg er en kvinde" er en sandhed. Er du med, Saïda?
Udgangspunktet er, at du fortæller din historie. Det er en sandhed.
"Jeg er en kvinde, og jeg fortæller min historie."
"Blandt de unge, hvis blik jeg tiltrak, var der en, jeg bemærkede –"
"– og som jeg oftere fæstede mine øjne på."
"Jeg nød uafvidende at se ham. Jeg koketterede ikke med ham."
"Jeg tænkte kun på at se på ham." – Tak, Saïda ... Maëlys?
"Den første kærlighed begynder vist med denne oprigtighed."
"Dens sødme hæmmer måske behovet for at være elskelig."
"Den unge mand betragtede også mig helt anderledes end de andre."
"Mere ærbart og alligevel mere opmærksomt."
"Mellem os foregik noget, der var mere alvorligt."
"De andre hyldede åbenlyst mine ynder."
"Det forekom mig, at også han så dem; det anede jeg af og til –"
"– men så vagt, at jeg ikke vidste, hvad jeg mente om ham –"
"– eller hvad jeg mente om mig selv."
"Vi forlod kirken. Jeg gik langsomt. Jeg gav mig god tid."
"Jeg savnede den plads, jeg forlod."
"Mit hjerte manglede noget, men det vidste ikke, hvad det var."
"Det er måske for meget sagt –"
"– for mens jeg gik, vendte jeg mig ofte for at se den unge mand bag mig –"
"– men jeg vidste ikke, at det var for hans skyld."
Hvad forstår I ved, at hjertet mangler noget?
Når man fanger et blik, når man går forbi nogen –
– og man fanger hinandens blik i et tilfældigt møde ...
... kærlighed ved første blik ...
... går man så derfra med mindre eller mere i hjertet?
Ærgrelse. – Eli ... Ærgrelse?
Man ærgrer sig over, at man ikke talte med vedkommende.
Noget i den stil. – Det er altså en ærgrelse for dig?
Det er altså noget, der mangler i hjertet.
Ærgrelsen over ikke at have prøvet at udfylde tomrummet i hjertet.
Tak, Eli.
Lad os fortsætte med det her afsnit og sammenholde det –
– med "La Princesse de Clèves".
Og navnlig hendes første møde med hertugen af Nemours.
Derudover vil jeg gerne have, at I gør jer nogle tanker –
– om forestillingen om, at deres møde var forudbestemt. Okay?
Sådan som det nogle gange sker ved kærlighed ved første blik.
Helt klart, hvis jeg kan få et knald, så er jeg på.
Men jeg venter ikke i tre måneder. Fire dage må være nok.
Det behøver ikke at tage tre måneder at få et knald.
Han virker bare lidt slap i det.
Lidt blød? Han sagde ikke et ord i halvanden time.
Vent lige ... Thomas kigger på dig hele tiden.
Bag ved mig? – Vend dig bare, han kigger ikke.
Han glor på dig konstant. – Ja, og han har gjort det før.
Han er helt færdig med dig.
Havde du ikke lagt mærke til det? Helt ærligt. Jeg har set det tit.
Hvordan ved du det? Vi er jo altid os fem.
Nu prøver han den diskrete måde. – Det tror jeg ikke på.
Det er en mulighed. – For hvad?
Hvad tror du selv? Spille kort?
I kan jo godt lide hinanden. Det er fint nok.
Han er for sej. En klar mulighed.
Han er helt besat af dig.
Hvad synes du om ham? – Fysisk?
Ja, selvfølgelig. – Tja ...
"Tja ...?" Han er da sød. – Ja, men han er ikke Brad Pitt.
Tæt på. – Ja, helt ærligt.
Udvalget taget i betragtning.
Hvad sagde du så til ham? – Han ringede, og så sagde jeg fra.
Han er gået. – Den er bare så meget hjemme.
Du skal ikke vende dig om, Amélie.
Du er virkelig ikke særlig diskret. – Jeg tjekkede bare hans ven ud.
Han er også rimelig okay. – Hugo?
Han er totalt sød. – Vincent er ude. Nu er det Hugo.
Vincent er sammen med sin søster. – Han er for lækker.
Må jeg få noget mere?
Det smager vildt godt.
Vil du have mere?
Tak.
Hej. Må jeg sidde ved siden af dig? – Det må du gerne.
Sikke et lortevejr. – Ja, det er helt vildt.
Hvad læser du? – Marivaux' "Mariannes liv".
Vi skal lave en fremlæggelse om den i fransk.
Er det spændende? – Det er vildt godt.
Du går i 2. g, ikke? – Jo. Hvad med dig?
3. g. Naturvidenskab.
Kan du lide det? – Det er ikke derfor ...
Jeg er bare god til matematik.
Hvad skal du efter gymnasiet?
Jeg vil gerne noget med musik. Starte et pladeselskab.
Opdage kunstnere, et produktionsselskab, ligesom.
Spiller du, eller vil du producere? – Nej, jeg spiller også.
Hvad spiller du? – Perkussion, guitar, klaver ...
Jeg er ikke prof, men ... Jeg kan godt ...
Hvor har du lært det? – Af mig selv. Med videoer.
Og lyttet mig frem.
Spiller du noget? – Nej.
Jeg ville gerne, men så skal jeg have hørelære, og det magter jeg ikke.
Det er forfærdeligt. Min mor meldte mig til det, men jeg hadede det.
Jeg rørte ikke et instrument i ti år.
Hvad hører du af musik?
Alt muligt. Bare det er godt. Det kan være reggae, sigøjnermusik –
– klassisk, dub step ... Alt muligt.
Det eneste, jeg ikke kan klare, er heavy metal.
Folk, der råber og har langt hår.
Ingen tekst, ingen melodi, det er ikke mig.
Det er irriterende. Men alt andet.
Pis ... – Hvorfor det?
For jeg går faktisk virkelig meget op i hård rock.
Det passer. Jeg laver ikke sjov.
Jeg køber kun hård rock ... heavy metal.
Du sagde, de bare råber og sådan ...
Jeg ved ikke, om du vil kunne lide det.
For mig er det langhårede tumper, der råber, men ...
Er jeg så okay? – Din musik er måske anderledes ...
Det må du undskylde.
Jeg tog pis på dig. – Er det ikke det, du spiller?
Her prøver jeg at redde den og lukker en masse sludder ud.
Har alle hardrockere langt hår? – Ja, stort set.
Det passer overhovedet ikke. – Men du spiller det ikke?
Du skal høre noget, jeg har lavet. – Fedt. Det vil jeg gerne.
Så bliver vi også nødt til at se hinanden igen.
Undskyld.
Hej. Hvordan går det? – Fint, hvad med dig?
Undskyld, jeg er forsinket. – Det er fint nok.
Toget og alt muligt ... Har du ventet længe?
Hvad skal vi lave? Skal vi æde noget?
En vaffel eller en pandekage ... Vi kan sidde udenfor. Solen skinner.
Så hellere en græsk pita.
Du satte mig på hårdt arbejde i weekenden.
Hvorfor? – "Mariannes liv".
Har du læst den? – Jeg er gået i gang.
Jeg kæmper. Det går langsomt.
Du kunne altså ikke lide den. – Sådan nogle mursten, du ved ...
De tager modet fra mig.
Jeg dropper af og til korte bøger efter et par sider.
Hvordan kan man ikke synes om den? – Det var ikke det, jeg sagde.
Det er det der med ... ordforrådet, de lange sætninger, alt det gamle.
Der er mange beskrivelser.
Han fremstiller følelserne og identificerer sig med hende.
Måske får du mig til at kunne lide den. Den vil jeg prøve at læse færdig.
Har du læst en bog, du kunne lide? Har du prøvet at læse en, du kunne lide?
Jeg har aldrig læst en bog. – Har du aldrig været glad for en bog?
Aldrig? – Jo, der var en, der var ret svedig.
Men jeg læste den ikke alene. – Hvad for en?
"Farlige forbindelser".
Choderlos de Laclos.
Det har du lært udenad. – Uden hjælp havde jeg fattet brik.
Måske havde du bare forstået det på din egen måde ligesom ...
Han forklarede, og vi gennemgik brevene og analyserede.
Det hele er skrevet som breve.
Synes du ikke, det er for meget, når læreren forklarer alt?
Nej, det var spændende.
Jeg var vild med hans dobbeltspil.
På et tidspunkt skriver han til markise de Merteuil.
Han siger, han elsker hende, men skriver det på ryggen af en luder.
Når man læser hver anden linje, er det et andet brev, men det ved hun ikke.
Jeg ville ikke have fattet en brik, hvis ikke ...
Jeg forstår ikke alt i bøgerne.
Men til sidst var det jo sygt nok. – Jeg er helt modsat.
Læser du meget? – Jeg elsker det.
Når en lærer vil have mig til at overanalysere en bog –
– eller hele værket, eller henfører alt til forfatterens liv –
– så går min fantasi død. Jeg kan ikke lide det.
Men hvorfor lige den bog ramte mig ... – Jeg skulle lige til at spørge.
Hvorfor lige den? – Det forstår du, når du har læst den.
Jeg læser den. Jeg sværger, at jeg læser "Mariannes liv".
Pas på, hvad du siger. Den er på 600 sider.
Jeg læser den. Det skider jeg på.
Hej ... Du ligner lort. Har du ikke sovet i nat?
Du har knaldet. Jeg kan lugte det.
Nå, hvordan gik det med Thomas? Gik du i seng med ham?
Det er ikke noget svar. Sig noget. – Jeg er gravid.
Det er jeg. Vi skal giftes om en uge. – Sov du hjemme hos ham?
Kom med detaljerne. – Der er ikke nogen.
Hvordan det? Hvad lavede I? – Vi hang bare ud om eftermiddagen.
Og du knalder ikke om eftermiddagen ... Du benægter det altså.
Gu gør jeg ej. Er du fra sexpolitiet? – Nej, jeg vil bare have detaljerne.
Hvorfor siger du det ikke bare? – Jeg ville sige det, hvis jeg havde.
Du har ikke sovet. Hvad har du lavet? – Kom nu med det.
Kom nu. – Er det, fordi det var nederen?
Nej, jeg siger til, hvis der sker noget. Det lover jeg.
Den køber jeg ikke. – Ikke med det fjæs, og den der lugt ...
Jeg går ind. Hvad med jer? – Vi går med.
Jeg kan lugte det herfra.
Du er bare så klam.
Hvornår er sex blevet forbudt?
Se, Thomas følger efter hende. Han følger hende ud på lokummet!
Adèle?
Har du tid?
Det virker, som om du undgår mig.
Måske har du misforstået mig, ligesom, eller også havde jeg for travlt ...
Jeg kan godt lide dig.
Har du ikke noget at sige?
Var det ikke godt?
Jo.
Det var vildt godt.
Sig noget.
Det føles, som om jeg faker.
Som om jeg faker det hele.
Hvis han virker sådan på dig, så ... – Nej, det er mig.
Han er helt fin. Det er mig, der mangler noget.
Jeg er mærkelig. Syg i hovedet. – Det kommer et sted fra.
Du bliver ikke bare ked af det ...
Der må være en grund til det.
Lad være med at tænke på det. Du skal ikke plage dig selv.
Jeg ved ikke, hvad jeg ligner. – Du ser fantastisk ud.
Hold op. – Det gør du.
Tror du ikke, jeg kan se det? – Hvordan kan du det?
Der løber snot ud af næsen på mig, mit hår er fedtet.
Og mit grimme fjæs. – Det klæder dig.
Godt, jeg har dig. – Det ender med, at han dumper dig.
Din skid. Så behøver jeg ikke sige det til ham.
Hvis han ser mig sådan her, siger han: "Skrid."
Så svarer jeg: "Okay. Er du sikker?"
Det var så det. Så er det på plads.
Jeg er ked af det. Jeg sværger.
Gymnasieelever på gaden!
Nej til privatisering!
Nej til jobnedskæringer!
Nej til spareplaner!
Flere penge til undervisning!
Fra byens grå beton og slum og ud til landets sorte muld
er det den samme virkelighed og vores oprør er i skred
Her er der ikke plads til os vi er det ubrugelige ros
Vi kender ikke til komfort og havde ikke farmands købekort
Os uden job, papirer, hjem og os, der knokler med klør fem
Os har de villet splitte ad det var den rene barnemad
Deres system kan blomstre op når egoismen er i top
Men ikke mere visselulle nu er det hoveder, der skal rulle
Vi gi'r ikke op! Vi gi'r ikke op!
De er bevægelseshæmmede!
"Lille" er et ord, der er stadigt tilbagevendende i det her stykke.
Det skal stigmatisere barndommen, men også magtesløsheden.
For barndommen er alderen ... I er forhåbentlig forbi den.
Det er alderen, hvor man ikke kan. Man er ikke stor nok –
– ikke moden nok, ikke stærk nok.
Den alder har Antigone stadig. Hun er lille. For lille, siger hun.
Men hun vil ikke være lille længere. Det kan hun ikke den dag.
For det er den dag, hun skal sige nej.
Det er den dag, hun siger nej, og den dag, hun dør.
Her er vi ved noget, der er beslægtet med tragedien.
Tragedien er det uafvendelige. Det, vi ikke kan undslippe uanset hvad.
Det handler om evigheden. Det handler om det tidløse.
Det handler om den måde, mennesket fungerer på, om dets essens.
Hej. – Hej.
Hold kæft, hvor var det røvsygt til fransk.
Har du ild?
Hvad så? Fryser I ikke?
Bare rolig.
Hun er ret flot, hende Alice.
Hun har en god, lille røv.
Tjekker du Alices røv ud?
Jeg lagde bare mærke til den, da hun gik forbi.
Jeg kan godt lide hendes type. Der er noget cool over hende.
Du skal ikke være jaloux. Du er også køn.
Jeg er ikke jaloux.
Sikker? – Ja.
Du ved det jo også godt.
Hvad ved jeg? – At du er virkelig flot.
Du er da en af de flotteste piger i klassen.
Det er rigtigt. Er du overrasket over, at jeg siger det?
Der er noget mystisk over dig, jeg godt kan lide.
Det må tiltrække fyre. – Næ.
Jeg synes i hvert fald, du er megaflot.
Tak.
Flottere end Alice.
Rødmer du, eller hvad? – Nej, slet ikke.
Jo, du gør.
Må jeg se? – Rødmer jeg?
Her er hundekoldt. – Ja.
Jeg gad godt pjække fra engelsk. – Også mig.
Vi ses, ikke? – Okay, hej.
Vil du have låret? – Nej, det er lige meget.
Kom med din tallerken.
Sådan. Så får du kartofler bagefter. – Okay.
Hvad er der galt med den kylling? – Aner det ikke. Den har fået længe nok.
Men kødet sidder ikke løst.
Vil du have lidt? – Ja tak.
Kom med din tallerken.
Du er langt væk, Adèle. – Velbekomme.
Vil du have? – Ja tak.
Hvad? – Der er en, der har haft en god dag.
Ja, lidt. – Det er tydeligt.
Er du ikke sulten? – Nej, men jeg vil gerne have salat.
Hej.
Hvad så?
Undskyld, jeg troede ikke ...
Jeg troede ikke, det betød så meget.
Det der i går, det var bare ...
Det skete bare. Jeg fik bare lige lyst til det, men ...
Jeg tænkte ikke på, det kunne betyde mere for dig.
Forstår du?
Det ændrer ikke noget mellem os. Jeg siger det ikke til nogen.
Det må du undskylde.
Vi ses.
Adèle. Kom lige.
Adèle. Kan hun ikke høre, eller hvad?
Bare ignorer mig, når jeg taler til dig.
Hvad er der galt? – Ikke noget.
Hvad er der? Sig det nu. – Ikke noget.
Tal til mig ... – Kom. Vi går.
Hvordan går det? – Godt, hvad med dig?
Det er Adèle ... mine venner.
Hyggeligt at møde dig.
Jeg er glad for at se dig. – Går det godt?
Kom og dans. Vi danser lige lidt. Vil du ikke danse?
Jeg drikker lige ud først. – Vi danser alle sammen.
Jeg kigger på. Jeg kommer om lidt. – Du kommer, ikke?
Hej. Leder du efter nogen?
Jeg skal møde en ven. – Synd ... Hav en god aften.
Er det første gang, du er her? Du virker lidt fortabt.
Jeg ville gerne have givet en drink, men du har jo.
Går det godt? – Ja.
Taler du med min kusine? – Din kusine?
Okay ... – Okay?
Må jeg komme ud? – Værsgo.
Hyg jer.
Sophie, kan jeg få en jordbærmælk?
Hvad laver du her helt alene?
Det ved jeg ikke. Jeg kom helt tilfældigt.
Tilfældigt ...
Du drikker Leffe.
Lebbe–Leffe.
Det anede jeg ikke. – Det er det.
Tak.
Her. Prøv at smage.
Hvad så? Kan du lide det?
Helt ærligt?
Du bliver ikke sur, vel? – Nej, sig det nu bare.
Jeg synes, det er rimelig ulækkert.
Jeg elsker det.
Det er ikke så tit, man ser din type her.
Hvad er min type?
Typen, der er ... Jeg ved ikke, mindreårig –
– som hænger ud på barer om natten.
Hvor ved du fra, jeg er mindreårig? – Det kan man se.
Eller også ... en hetero–pige, der er lidt nysgerrig.
Det er altså bare helt tilfældigt, jeg er her.
Intet er tilfældigt.
Tror du det?
Hvad hedder du? – Adèle.
Adèle ... Det er et smukt navn.
Adèle betyder et eller andet på arabisk.
Sol ... håb ... kærlighed.
Nej. Det betyder retfærdighed.
Det var tæt på. – Sol ...?
Hvad hedder du? – Jeg hedder Emma.
Hvad laver du?
Hvad tror du?
Er du frisør?
Jeg er på fjerde år på Akademiet for de skønne kunster.
Kan du lide det? – Ja, det kan jeg.
Hvorfor hedder det de skønne kunster? Er der også grimme kunster?
Nej, det er der ikke. Altså, jo ...
Det kan godt være grimt. Men det er subjektivt.
Det er, fordi der også er kunsthåndværk og kunstindustri ...
Der er ingen skole for grimme kunster. – Hvorfor ikke?
Det er en god pointe.
På impressionisternes tid –
– så blev dem, der ikke kom på Salonen, hvor de udstillede smukke malerier ...
Dem, der blev afvist og blev opfattet som ...
... som "grimme", de kom på Salonen for ...
Det grimme. – Ja, det grimmes Salon, på en måde.
Og det var de største. Kan du lide malerkunst?
Ja, men jeg kender ikke til det. – Hvem kender du?
Picasso. – Ja ...
Og ... Picasso.
Fint, så kender du allerede ... – Picasso.
Og hvad laver du så, Adèle?
Jeg studerer. – Gør du? Hvad studerer du?
Litteratur. Jeg har ikke taget min studentereksamen.
Jeg går på gymnasiet. Litteratur–retningen.
Okay ...
Og hvad er dine yndlingsfag?
Det kommer an på læreren. Hvis læreren er inspirerende –
– så kan jeg lide alt. Så er alt interessant.
Det er et problem, for mine årskarakterer går op og ned.
De kan gå fra 15 til 4 på et år. – Fra 15 til 4?
Fra 15 til 4? Det er alt eller intet med dig.
Men ... jeg holder niveauet i fransk, for jeg elsker at læse.
Og også sprog.
Jeg ... er faktisk vild med engelsk. – Jeg er elendig til det.
Er du? – Det kunne jeg så godt tænke mig ...
Jeg burde gå til engelsk.
Jeg har en rådden accent. Det er rædselsfuldt.
Jeg er vildt god. – Er du?
Hvor er du heldig.
Og jeg er også vild med amerikanske film –
– og jeg kan se film uden undertekster. Det hjælper mig.
Hvad sagde du?
Det har jeg glemt. – Sig det nu bare.
Jeg elsker amerikanske film. – Hvad kan du lide?
Alt. Scorsese, Kubrick ...
Hej, skat.
Hvor har du været? – Skal du ikke hilse på min kusine?
Drop det der. – Hvor gammel er din kusine?
Må du gerne være her? – Så, så, piger, opfør jer ordentligt.
Vi tager på klub i Belgien. Vil du med?
Til lykke med det. – Hvad? Tager du med?
Kom nu med, søde.
Du kan jo tage din unge kusine med. Hvad så, kusine?
Hvor er hun kær!
Vi venter derude. Skynd dig lidt.
Fem minutter!
Hvad for et gymnasium går du på? – Pasteur.
Kom nu, Emma! – Må jeg ikke tale i fem minutter?
Hvor meget skylder jeg? – Der er betalt.
Hvordan gik det? – Skidt. Jeg havde endda læst i ferien.
Og du snød. Du blev taget på fersk gerning, din lille skid.
Hej. – Hej.
Jeg var i nærheden og tænkte, vi kunne gå på cafe.
Adèle, kender du hende?
Se lige den drengepige.
Hvor skal de hen?
Må jeg bevæge mig? – Ja, det må du godt.
Nej, hold den der.
Seriøst? – Bevæg dig bare.
Tak. – Hvorfor siger du tak?
Bare sådan.
Er du genert? – Ja, lidt.
Er du? – Ja.
Er du ikke glad for det?
Jo, jeg er. – Det kan man ikke se.
Det er ikke hver dag, jeg bliver tegnet.
Tegner du tit folk, som du møder? – Nej, ikke så tit.
Jeg fik bare lyst.
Er der for meget hanekam over håret? – Det er pænt. Lad det være.
Jeg tegner sjældent portrætter. Når jeg gør, vælger jeg en detalje –
– som jeg så bruger igen senere.
På en anden måde. Det kan være ...
... en fold ved læberne eller et bestemt udtryk i øjnene.
"Menneskeansigternes gådefulde svaghed."
Har du hørt det før? – Nej.
Det er Sartre. Kender du ham? – Ja, men jeg kendte det ikke.
Jeg har læst essays, men jeg fatter det ikke.
Hans dramatik er bedre.
Kender du "Beskidte hænder"?
Jeg elsker det. – Også mig.
Læs "Eksistentialisme er humanisme". Den er en god introduktion til ham.
Og den er rimelig tilgængelig.
Sartres princip er, at eksistens går forud for essens.
Vi fødes, eksisterer og definerer os selv ud fra vores handlinger.
Det lægger et stort ansvar på os.
Den har jeg vist læst. Det har jeg. – Har du?
Men jeg fattede ikke noget.
Jeg stinker sikkert til filosofi –
– men det der eksistens og essens er ligesom hønen og ægget.
Vi finder aldrig ud af, hvad der kom først.
Du er sjov.
Alt det er egentlig ikke så vigtigt.
Sartre indledte en intellektuel revolution –
– som gjorde, at en hel generation blev sat fri.
Han sagde, at man selv kan bestemme over sit liv uden højere principper.
Jeg var vild med Sartre i gymnasiet.
Var du? – Det var godt for mig.
Især i forbindelse med at hævde min frihed og mine egne værdier.
Og også hans krav om engagement.
Det går jeg totalt ind for. – Lidt ligesom Bob Marley.
Næsten. – Det er jeg nu ikke så sikker på.
Jeg er næsten sikker på det. Deres tanker har noget til fælles.
Kender du "Get up Stand up"? – Ja, jeg gør.
Jeg synes, han er engageret. – Det er rigtigt.
Ligesom Sartre. Han er filosof og profet. Det er det samme.
Jeg håber, du vil hjælpe mig med filosofi, for du virker rimelig ...
Når som helst.
Jeg skal af sted.
Jeg skulle mødes med Sabine for et kvarter siden.
Vil du se? Du behøver ikke at kunne lide det.
Jeg kan godt lide det.
Det er mærkeligt, for det ligner og så alligevel ikke.
Det er en skitse. Jeg skal arbejde videre på den.
Du får den.
Har du været sammen med Sabine længe?
Vi har været sammen i ... to års tid.
Hvorfor?
Nu skal jeg altså gå. Hvad skal du i løbet af ugen?
Jeg læser til eksamen.
Jeg kan måske lige klemme dig ind.
Nej, jeg har tid.
Du får mit nummer.
Lover du, at du ringer? – På ære.
Vi ses. – Helt klart.
Der er hun. Når man taler om solen.
Det er en af dine veninder. En, der hedder Emma.
Det var så lidt. Farvel.
Jeg tjekker bare, om du gav mig det rigtige nummer.
Tror du, jeg vil undgå dig? – Hvad ved jeg?
Jeg er jo en underlig og lidt overvældende type.
Er du da en bestemt type? – Måske.
Jeg er typen, der er over 18 og går på homobar i weekenden.
Jeg tror, vi er ret forskellige.
Men jeg ved det ikke. Vi har jo kun mødt hinanden en gang.
Hej. – Hej.
Har I ild? – Hvem var den pige, der hentede dig?
Den blåhårede. – Hende den lebbede.
Som om. Blåt hår betyder da ikke, man er lebbe.
Man kan se på hende, at hun slikker mis. Hvor har du mødt hende?
Jeg mødte hende på en cafe. – En cafe?
Var det ikke nærmere en homobar sammen med Valentin?
Han sagde, I var ude sammen.
Hvorfor går du den slags steder? – Det gør jeg heller ikke.
Siger du til os, at du ikke var med?
Det har han fortalt os. – Jeg ved ikke, hvorfor han siger det.
Valentin!
Var du ikke på homobar sammen med Adèle forleden?
Jo, og hvad så? – Jeg spørger bare.
Du lyver. Det er skidt. – Jeg lyver ikke. Det er bare, fordi ...
Vi gik en tur, og så gik vi bare ind og fik noget at drikke.
Ikke også? – Vi fik bare en øl på en homobar.
Okay, fint nok. – Så er den ikke længere.
Vi spørger bare.
Og hvorfor hentede hun dig her?
Fordi vi er venner.
Hvorfor kender vi hende ikke? Hvis I er venner ...
Fordi jeg lige har mødt hende. – Og så slikker du allerede hendes mis?
Langt ude? – Du er hurtig.
I klæbede til hinanden! – Vi talte bare sammen.
Er det sådan, du taler med dine venner? Taler du sådan med mig?
Du ignorerede mig og løb efter hende.
Er det den nye kvinde i dit liv?
Gør, hvad du vil, men indrøm det dog. – Der er ikke noget at indrømme.
Det er en veninde. Vi stod tæt, fordi vi talte sammen.
Det lyder falsk, det der ...
Jeg ved ikke ... Det lyder falsk, fordi ...
Det er, fordi I kører på mig. – Indrøm, at du slikker mis.
For min skyld må du gerne være lebbe. Det er dit liv.
Men du været hjemme hos mig og sovet nøgen i min seng.
Det er svært. For jeg er din ven. – Det ved jeg godt.
Jeg siger det, som det er. – Indrøm det nu.
Jeg indrømmer ikke noget, jeg ikke er. – Helt ærligt, Adèle.
Der kommer en lebbe og henter dig i skolen ...
Er hun ikke lebbe ...?
Selvfølgelig er hun det. Det kan ses på lang afstand.
Er du lebbe?
Stå ved det. – Fint med mig, men hold mig udenfor.
Min mis skal du aldrig slikke. – Jeg rører dig ikke. Jeg er ikke lebbe.
Ikke så aggressiv. – Er jeg aggressiv?
Det er hende! Jeg forsvarer mig bare. – Du er helt oppe at køre.
Ja, fordi du lukker lort ud. Jeg er ikke lesbisk. Så fat det dog.
Slap nu af. Vi snakker bare. – Slap selv af.
Sig det bare. – Hun kører på mig! Skal jeg køle af?
Slap af. Hvor gammel er du lige? – Hvad med jer?
Jeg har sagt, jeg ikke er lesbisk. Er du fatsvag, eller hvad?
Kan I ikke se det? Hun er en luder.
Hun sover nøgen i min seng, hun tjekker min røv ud.
Hold nu kæft med det pis! – Alle ludere tjekker røve ud.
Har din kælling også en blå mis? Hvad? Har hun?
Din lede mær!
Skide lebbe!
Slik fisse! – Hvad har du gang i?
Hvorfor siger du, at vi var på homobar? Hvad fanden gør du det for?
Og hvad så? Er det så forfærdeligt?
Ja, for nu tror alle, jeg er lesbisk, og hun tror, jeg har gloet på hendes røv.
Du sagde, du ville spørge stille og roligt.
Ignorer hende. Hør lige.
I talte ikke med hende. I overfaldt hende.
Hun overfaldt da os. – Ja, fysisk, men I gjorde det med ord.
Vi spurgte bare. – Nej.
Hvis jeg var skabsbøsse, ville jeg have gjort det samme.
Kom. Lad os slås.
Du kommer ikke i nærheden af min mis!
Skide lebbe! – Hold så din store kæft!
I teksten nævnes "sygelige anfægtelser". Hvad er det?
Betyder det tyngdekraften for dig? Louis?
I anden strofe står der, at vandets eneste last er tyngdekraften.
Han knytter altså naturloven, den universelle tyngdelov til en last –
– som om det naturlige er lastefuldt, og det lastefulde er naturligt.
Det står lidt i modsætning til ... til katolsk rettroenhed –
– hvor det ville hedde, at laster er unaturlige –
– og at man under alle omstændigheder skal undertrykke og modstå dem.
Og her siger han, at tyngdekraften er en last. Noget, der ikke kan undgås.
Det er selve vandets væsen.
Adèle, hvad siger du til det? Til det, Louis sagde.
Jeg er enig.
Er du med på, hvad vi taler om? – Nej.
Vi taler om vandets iboende last. Tyngdekraften.
Fortsæt fra "Den last ..."
Side 62.
Smider du skindet ud? – Ja, hvorfor?
Spiser du det ikke? – Nej, jeg kan ikke lide det.
Jeg er vild med det. Jeg spiser altid skindet.
Også skorper. Da jeg var lille, spiste jeg også mine sårskorper.
Jeg elskede det.
Hvor er du sjov. Du er et rigtigt madøre.
Du skulle bare vide. – Hold da op.
Jeg spiser alt. Jeg kunne spise uafbrudt dagen lang.
Helt forfærdeligt. Selv når jeg er mæt. Jeg spiser alt undtagen skaldyr.
Er det rigtigt? – Ja.
Det er det, jeg bedst kan lide. – Det fatter jeg ikke.
Jeg elsker østers. – Gør du?
Bare konsistensen tænder mig helt af. – Det er ellers det bedste.
De minder om små snotklatter.
Store snotklatter. – Mig minder de om noget andet.
Det vil jeg ikke høre om.
Ville du sige noget? – Ja ... Nej, jeg ved ikke ...
Hvad?
Det er bare ... Jeg ville bare spørge ...
Hvor gammel var du, første gang du...
Hvad? – Du smagte ...
Smagte pølse?
Smagte på en pige. – En pige?
Mener du kyssede? Eller smagte?
Kyssede. I første omgang. Så må vi se.
Jeg var fjorten. Tror jeg ... deromkring.
Jeg var til fest. Alle pigerne var kærester med drenge.
Og jeg ...
Og jeg gik ud med Louise.
Hun hed Louise.
Vi kyssede ikke hinanden til festen, men ...
Jeg spurgte, om hun ville sove hos mig. Og det var der, vi kyssede.
Har du altid bedst kunnet lide piger? – Jeg var sammen med drenge og piger.
Og så fandt jeg ud af, at jeg foretrak piger.
Helt klart.
Her er rart, ikke?
Jo. – Næsten lidt for rart.
Sikkert.
Det er her.
Mor? – Ja.
Hej, hvordan går det? – Fint, hvad med dig?
Det er Adèle ... Det er min mor, Catherine.
Vi er glade for endelig at møde dig. – Jeg er også glad for at være her.
Det er til Dem. – Dem tager jeg. Det er pænt af dig.
Dav, min skat. Hvordan går det?
Fint, hvad med dig? – Fint. Vi har ventet på jer.
Hvad laver du? – Din livret.
Det er Adèle. Vincent, min stedfar.
Familiens kok. – Vi drikker hvidvin. Vil I også have?
Ja tak. – Ja, det er fint.
I må sige, hvad I synes om den. Det er Vincents seneste opdagelse.
Vi har gjort indhug i den, mens vi ventede på jer.
Ikke så meget. – Næ ... Vi har været mådeholdne.
Det er altid hyggeligt med et glas hvidvin, når man laver mad.
Sådan er min far også. – Er han?
Skal vi skåle? Skål for kærligheden.
Velkommen, Adèle. – Altid så højtravende ... Kærligheden.
Ja, kærligheden, min skat. – Så skål for kærligheden.
Hvad synes I om den? – Meget lækker.
Ja, ikke? Jeg elsker den.
Også mig. Jeg har ikke forstand på vin, men den er god.
Du har garanteret intet spist i dag.
Adèle, jeg har været inde at købe –
– alt det bedste, Trière havde at tilbyde.
Kender du dem? – Nej ... Jo, jeg har hørt om dem.
Bare tag, Adèle. – Nej tak.
Fandens, jeg glemte at sige, at Adèle ikke kan lide skaldyr.
Det passer ikke. – Jo ... Beklager.
Det gør ikke noget. Jeg er ikke så meget for skaldyr.
Jeg er ikke kræsen, så det ... – Hvor forfærdeligt. Vi har ikke andet.
Du er for meget.
Jeg tager helt derud, og så siger du bare: "Adèle kan ikke lide østers."
Jeg spiser bare ... Også hovedretten?
Selv jomfruhummere? – Ja, også dem.
Så kan hun få sin ilddåb. Bare rolig, det går nok.
Det bliver ligesom i skolekantinen.
Du kommer citronsaft på din østers.
Så kan man se, om en østers er helt frisk –
– hvis den bevæger sig.
Det betyder, at den er frisk. Er du med?
Se. Den bevæger sig. – Hvorfor sagde du det?
Den er levende. – Netop.
Den skal være levende. Ellers må man ikke spise den.
Kun de levende. Man kan også spise musklen.
Det er fint nok. – Kom bare ... Også saften.
Hvad så?
– Det smager godt.
Det så ud til at smage dig. – Det var fint.
Jeg tager lige en til. – Udmærket.
De er lækre, de her østers.
Det er nogle smukke malerier, I har. – Tak.
Min eksmand var kunstelsker.
Jeg tror, Emma har det fra sin far.
Din eksmand havde en lidenskab for kunst, men din nye mand ...
Han har også lidenskaber. Men mange af malerierne her ...
Lidenskab for hvad? – ... kommer fra Emmas far.
For god mad og god vin.
Det er også vigtigt. – Enig.
Og også for kultur.
Fortæl lidt om dig selv. Vi kunne godt tænke os at høre lidt om dit liv –
– hvad du gerne vil lave ...
Jeg vil gerne undervise. – Okay.
I børnehaveklassen. Jeg elsker børn.
Du siger, du elsker børn. Har det altid været lærer, du ...
Det er ikke, fordi jeg elsker skolesystemet –
– men min skolegang har betydet meget for mig. Jeg har lært meget.
Den har givet mig en adgang til ting –
– som mine forældre eller venner ikke havde vist mig.
Og det vil jeg gerne give videre. – Ved du, hvad der skal til?
Jeg tager en bachelor og kombinerer det med læreruddannelsen.
På den måde kan jeg arbejde som lærerassistent.
Jeg kan ærlig talt ikke forestille mig –
– at studere i 10 eller 15 år –
– og ende med ikke at kunne få arbejde.
Jeg vil gerne have en konkret base.
Skræmmer usikkerheden dig? Det hører jeg i det, du siger.
Det kan være, du begynder at læse –
– og så finder du måske noget andet, du godt kan lide.
Ja, men det er det, jeg kan lide nu. – Du kender i det mindste din retning.
Og det synes jeg er vigtigt.
Mor?
Alle vores bedste ønsker på din fødselsdag
Vi håber, disse blomster vil bringe lutter glæde
Gid det næste år bliver sødt og uden sorger
og at vi må samles igen til næste år
Til lykke med de 18, Adèle! – Tak.
Mor? Skål.
Han er bolognese–kongen. – Jeg håber, du kan lide det.
Tag bare.
Lidt vin? – Ja tak, gerne.
Vi er så glade for at møde dig, Emma. Adèle har talt om dig i månedsvis.
Og nu møder vi dig endelig. Vi er virkelig glade for ...
... at få sat ansigt på alt det, du har fortalt.
Det er det altså. – Det er mig, der ...
Tak for invitationen. – Det er en fornøjelse.
Velbekomme. – Ja, velbekomme.
Spis, mens det er varmt.
Det er pænt af dig at hjælpe hende med filosofi.
Det er et virkelig svært fag.
Hun kæmpede med det, og nu ...
... ser det ud til at gå godt.
Din karakter er gået op. Takket være dig.
Jeg gør det med glæde. – Jeg havde ikke nogen metode.
Hun har lært mig at lave disposition. – Metode er vigtig.
Jeg fatter ikke, at man kun har det fag i et år.
Jeg forstår ikke, hvad formålet er med det.
Man kan jo ikke nå i dybden med det. – Ja, det er hårdt på et år.
Hvad synes du? – Det er meget lækkert.
Adèle siger, du går på kunstakademiet? – Ja.
Det kan man se. – Kan man?
Det er kunstnerisk. – Det er ikke alle, der kan lide det.
Det klæder dig. Det er ikke det ... – Tak.
Laver du ... gør du det selv? – Ja.
Hendes ting er for fede. Hun skal have en udstilling.
Allerede?
Man udstiller sine værker hvert år. – Du må sige til. Så kommer vi.
Er det ikke svært at leve af at male? – Jo, det er det.
Dem, der lever af det, er som regel døde.
Sådan er det jo.
Jeg laver også grafisk design.
Og det er lettere at leve af grafisk design i dag end af at male.
Det er der nogle muligheder i, ikke? – Jo.
Det er sikkert fint at have et kunstnerisk erhverv, men ...
Men man skal have et rigtigt fag. Et fag, man kan leve af.
Sådan at hvis man får problemer, så kan man altid klare sig.
Undskyld, jeg spørger, men ham din kæreste...
... hvad laver han?
Han er inde for handel.
Hvor godt. Det er betryggende.
For så kan du måske dyrke dit maleri, og så kan han ...
Hvis man vil være kunstner, er det om at have en mand, der betaler regningerne.
Vi er ikke gift.
Det haster ikke. – Ja, tag den med ro.
Man kan aldrig vide. – Netop.
Det er en dejlig pasta.
Det er enkelt, men ... meget lækkert. – Tak.
Elskede.
Jeg var bange for, du ville skrige. – Jeg var lige ved at hyle.
Godt, du holdt dig tilbage.
Du er smuk.
Og så blød.
Og min mor, der tror, du sover derovre. I drømmesengen.
Kan du lide filosofitimerne?
Jeg elsker dem. De er meget berigende, meget ...
Meget dybe. Meget inderlige.
Jeg nyder den store filosofs indsigt.
Du har bare at få en høj karakter. – Hvad giver du mig?
Fjorten. – Fjorten?
Giver du mig fjorten?
Du mangler stadig lidt øvelse.
Jeg skal nok give alt, hvad jeg har i mig.
Åh nej! Denne gang er det garanteret ulven.
Det er mig, fru Ged, og mine syv kid.
Vi gemmer os her. Har du hørt den rædsomme nyhed?
Ulven er kommet tilbage!
Kom ind, siger hr. Kanin lettet.
Hele familien kommer ind, og pludselig ...
Bank, bank, bank. Det er ulven!
Det er sikkert ulven. – Helt sikkert.
Det er mig, Lille Lam. Jeg var nede ved bækken.
Men jeg tør ikke gå hjem, fordi ...
Ulven er kommet tilbage!
Kom indenfor, siger hr. Kanin. Kom og varm dig ...
Lille Lam sætter sig ved ildstedet, men pludselig ...
Du skal bare tromme.
En, to, tre ...
Gå videre.
I skal slå med hænderne. Vi spiller tromme. I skal ikke holde op.
Gå frem!
Har du ikke lyst til at lege? Vil du hellere blive her?
Hej med dig. Alene som sædvanlig.
Hun er den mest stille. – Lige fra starten.
Hvad skal du i aften? – Det ved jeg ikke.
Vi er nogle, der går ud og får en øl. Sylvie, Quentin, Anabelle ...
Har du lyst til at tage med? – Ja.
Men i aften er der familiemiddag.
Hold da op. Dem har du mange af, hvad?
Ja, lige for tiden.
Måske bagefter. Hvornår er det?
Undgår du os? – Hvorfor siger du det?
Hver gang jeg foreslår noget, er du optaget.
Det er nok bare et tilfælde.
Bor dine forældre ikke langt væk? – Nej, ikke så langt væk ...
Ti kilometer.
Nå, men ...
Jeg håber, du kan ...
... slippe væk.
Det sørger jeg for.
Jeg lover.
Gør du? – Ja.
Fedt.
Fabelagtigt!
Hej ... Adèle. – Lucie.
Jeg har set dig på malerier. Dejligt at se dig i kød og blod.
Hej. – Hej. Og til lykke!
Har du lavet dem? – Ja. Kan du lide det?
Lækkert. – Er det med kylling?
Ja, der er med kylling, tun og rejer.
Hvor er jeg glad for at se dig. – Også mig. Vildt glad.
Hold da op. Er det snart?
Jeg er vokset så meget på to måneder. – Kom og se.
Det er Lise. – Hej.
Jeg er glad for at møde dig. Har du lyst til at røre?
Kom bare. – Har du ikke noget imod det?
Mærkede du det? – Ja. Hvad er det?
Jeg vil ikke vide det. – Skal det være en overraskelse?
Gør det ondt? Vil du sidde ned? – Nej, nej.
Sikker? – Leger I med babyen?
Er det faren? – Slet ikke.
Troede du, han var faren? Nej, nej, det er ikke ham.
Det må I undskylde.
Det er en onkel. – Ja, en onkel.
Det er flot, det, du laver. – Hvad laver jeg?
På malerierne. Nærværet, positurerne. Helt sublimt.
Det er pænt sagt. – Det manglede bare.
Det er især Emmas fortjeneste. – Det er meget kraftfuldt.
Hun skriver også rigtig godt, Joachim. – Gør hun?
Må man læse noget af det?
Altså, indtil videre –
– har jeg bare skrevet dagbog.
Hun er genert. – Jeg opfordrer hende til at skrive ...
Når jeg ser dig og din lyst til at optræde på lærredet ...
Dine tekster må være fabelagtige. Jeg har lyst til at læse dem.
Vil du have noget at drikke? Champagne?
Det der billede ... – Det sidste er fantastisk.
Først og fremmest tak, fordi I er her. Tak, fordi I alle kom. Til tiden.
Og i aften vil jeg især takke min muse.
Min inspirationskilde, som gør mig lykkelig i dag.
Adèle.
Velkommen, Adèle!
Og også fordi det er hende, der har lavet al maden.
Tale!
Vi skal have en lille tale.
Jeg er megaglad for at møde jer alle sammen.
Og jeg håber, I kan lide det.
Du skal ikke græde. – Skål for dig.
Lad os skåle.
Skål for Adèle!
Skål for Emma og Adèle! For kærligheden!
Hun falder i trance!
Og du har ikke drukket noget!
Er der nogen, der vil have andet? – Nej, men kom nu og sæt dig.
Hvad laver du? – Jeg er lærer.
Hvad med dig? – Jeg er i gang med min afhandling.
I kunsthistorie og filosofi.
Jeg skriver om ... Kender du maleren Egon Shiele?
Jeg har fortalt dig om ham. – Måske.
Han maler nøgne figurer, helt afmagrede, i helt usandsynlige stillinger.
Jeg undersøger sygeligheden hos Shiele.
Har du ikke vist hende noget? – Jo, men jeg foretrækker Klimt.
Klimt er bare så ...
Der er noget ... blomstrende over ham. Noget dekorativt.
Blomstrende og dekorativt? Dig kan jeg ikke tale med.
Når du er uenig, lukker du bare af. – Jeg er også vild med Shiele.
Der er noget mere forpint over ham.
Noget dunklere, mørkere. Det er derfor, jeg kan lide Klimt.
Fordi han ...
Det der blomstrende rører mig ikke. – Det er ikke blomstrende.
Det kan du ikke sige.
Jeg er sulten!
Jeg er hundesulten.
Også noget sovs.
Må jeg få lidt mere?
Er der parmesan? – Jeg tjekker lige.
Stil jer i kø.
Det er nok. Tak skal du have. – Det var så lidt.
Adèle, det er helt vildt lækkert!
Mange tak. – Det var så lidt.
Er det okay? – Fantastisk.
En træt regnorm kravler ud af et spaghettifad og siger:
"Hold da op, sikke et orgie!" – Hvor er det sødt!
"Sødt" er måske ikke ordet. – Men det er kært.
Det er en fælles nydelse. Som vi kan lide det.
Kan nydelse være fælles?
Det må jo være individuelt. – Min nydelse er ikke ligesom din.
Jeg oplever ikke den samme nydelse ved ting som dig.
Fik du parmesan?
... og mellem mand og kvinde er nydelsen af så forskellig karakter –
– at vores virkeligheder er forskellige. Ud over orgasmen.
Hvorfor mener du egentlig det?
Fordi ... – Fordi vi skærer ansigter?
Eller larmer mere? – Det er vigtigt!
Vil I have noget at drikke? – Nej tak.
Hver gang jeg har elsket med en kvinde, har jeg set noget, der ikke var ...
Hun træder ind i en anden verden. – Netop.
Orgasmen er en ud af kroppen–oplevelse.
Vores orgasme er meget begrænset. – Mener du, kvindens orgasme er mystisk?
Det er jeg helt overbevist om.
Mangler I noget? Noget at drikke?
Adèle, sæt dig her. Du har opvartet alle.
Nu skal jeg give dig noget.
Slap lidt af. Du har lavet mad til alle.
Mere sovs? – Nej tak.
... et absolut, som jeg som mand kun kan få et glimt af –
– i frustration over kun at have en mandlig seksualitet.
Selv om jeg har gjort det med både mænd og kvinder.
Jeg kommer i tanker om historien om Teiresias, som var så heldig –
– at være mand, så kvinde, og så mand igen.
Da han bliver spurgt, om der er forskel på mænds og kvinders nydelse –
– svarer han kategorisk –
– at hvis der var ti dele, ville kvinden få de ni, og manden én.
I al den tid hvor kvinder er blevet afbildet på malerier –
– har man vist deres ekstase. Vises mandens, er det gennem kvinden.
Vi ser badende kvinder, vi ser ... – "Verdens oprindelse".
Mænd har vedholdende afbildet den. Det er altså noget, de har set.
Eller forestillet sig. – Ønsket.
Det kan være deres fantasier.
Tror du, det bunder i ... – Et blik rettet mod det hinsidige.
Kvinders kunst fremstiller ikke kvindens orgasme ...
Lækker pasta. – Vil du have mere?
Ja, en lille smule.
Er det for stærkt? Kan du lide det? – Lidt. Det er lidt stærkt.
Lige tilpas.
Og Emma, det er lidt det, jeg ser i dine billeder af Adèle.
At jeg aldrig vil opleve det indefra, fordi jeg altid vil være en mand.
Jeg er vild med sovsen. Er det friske tomater?
Ja, fra markedet. – Det kan smages.
Har du siddet model før? – Nej, aldrig.
Er det første gang? – Jeg sidder ikke rigtig model.
Kun med Emma. – Nå?
Du virker ellers rimelig afslappet.
Det var på tidspunkter, hvor jeg var ... Jeg ved ikke.
Jeg kan ikke forestille mig det med andre.
Undskyld, jeg spørger dumt, men ... Har du været til piger i lang tid?
Er Emma din første, eller har der været andre?
Hun er den første.
Er det anderledes end med mænd? – Ja.
Lidt. – Okay.
Er det blidere?
Nogle gange.
Det aner jeg faktisk ikke. – Undskyld, jeg spørger.
Du behøver altså ikke svare.
Jeg kan ikke forklare det.
Hvad laver du ellers? – Jeg er skolelærer.
Du kan altså godt lide børn? – Ja.
Vil du gerne have børn?
Hvad laver du?
Jeg er skuespiller. Jeg er med i actionfilm.
Jeg var med i en actionfilm, min første, i USA.
Jeg fik rollen, fordi jeg kan arabisk. Det kunne de lide. Med skæg og sådan.
Vi var terrorister, der kaprede et fly.
De elsker det der "Allahu akbar". Så det sagde vi.
Det er ikke løgn.
Det var fedt at se amerikanerne arbejde.
Hvor i USA var du?
Vi indspillede i et studie i L.A.
Men filmen foregik i New York. Så de byggede gaderne op. Det var vildt.
De bygger gaderne, så det føles som at vade rundt i New York.
Og bagefter holdt jeg ferie i New York. Og jeg var totalt vild med det.
Jeg er sikker på, du ville elske New York.
Jeg vil så gerne derover. – Gør det. Hvad venter du på?
Der er for fedt. Helt utroligt.
Det er som at gå rundt i en filmkulisse.
Virkelig. Der er så meget energi. Det er, som om alt er muligt.
Som om man kan gøre en masse, og der ikke er nogen forhindringer.
Rør dig ikke. Der sidder et stort dyr.
Sådan.
Hvad var det? – Det ved jeg ikke.
Hvad læser du?
Noget om Shiele. Ham, vi talte med Lucie om.
Det er nogle søde venner, du har. De er sjove.
De talte om så mange ting.
De var så kloge. De virkede så dannede, at jeg følte mig ved siden af.
Du var helt perfekt.
Du gjorde et godt indtryk.
Især på Joachim.
Gjorde jeg?
Hvad laver han? Jeg turde ikke spørge.
Han er Lilles største galleriejer. – Lille?
Han er ekstremt dannet. Han er et geni. Han ved alt.
Han udstiller kun det allerbedste. Jeg kan godt sige dig –
– at hvis han udstiller mig, er min lykke gjort.
Det gør han.
Tror du? – Selvfølgelig.
Han taler om dig, som var du Picasso. – For dem er det især forretning.
Han er din ven. Hvorfor skulle han ... – Ven og ven.
Det er mest et professionelt forhold.
Ikke så meget venskabeligt. Man han kan få ting til at ske.
Du skal bare tro på det. – Bank under bordet!
Du burde også lave noget, du virkelig godt kan lide.
Jeg arbejder. – Ja, men det er ikke det, jeg mener.
Du skriver for eksempel vildt godt. Hvad med at skrive noget?
Også bare nogle noveller ...
Jeg har altid bare skrevet for mig selv.
Det er synd ikke at bruge det. Det er spild af talent.
Jeg skriver, hvad jeg føler. Jeg kan ikke udlevere mit liv til andre.
Du kan da digte noget. – Det kan jeg ikke finde ud af.
Du elsker at finde på historier, som du fortæller børnene.
Det kan du jo godt lide.
Ja, til børnene. Men jeg kan ikke lave plot, og det er ikke det, jeg ...
Det er op til dig.
Men jeg ved ikke ... Jeg kunne godt tænke mig, at du ...
At jeg hvad? – Jeg ved ikke ... udfoldede dig.
Jeg udfolder mig sammen med dig.
Det er dejligt, at du er her og laver mad og alt det ...
Jeg vil gerne se dig lykkelig. – Jamen jeg er lykkelig.
Jeg er lykkelig sammen med dig. Det er min måde at være lykkelig på.
Det ved du bedst selv.
Jeg bliver ked af, at du presser på.
Det gør jeg heller ikke. – Lidt gør du.
Kys mig.
Rigtigt.
Jeg har lyst til dig.
Jeg kan ikke. – Hvorfor ikke?
Jeg har menstruation.
Siden hvornår har du det nu?
Det ved jeg ikke. Det sker. – Du er tidligt på den.
Hvad skal jeg sige?
Er Lise din eks?
Lise? Nej.
Hun maler også.
Mandag er grå, det kan vi li'
Tirsdag er gul, det husker vi
Onsdag er lyserød, og vi har fri
Så kommer torsdag, som er blå
Torsdag er grøn, kan du stole på
Lørdag er rød ... – Fredag er grøn!
Nå, små børn. Hvem vil fortælle om vores dag?
Rejs dig op, Sana. Værsgo, Sana.
Lad os høre.
Om morgenen? – Så kommer vi i skole.
Hør, hvad Sana siger. Hun fortæller om dagen.
Hør efter.
Du må ikke nive, Maxence. Sæt dig herover.
Fortsæt bare, Sana.
Vi leger.
Efter at vi er kommet, så leger vi. – Vi laver vores aktiviteter. Og så?
Så går vi ud i gården og ...
Holder frikvarter. – Ja, og så?
Så har vi gymnastik. – Og efter gymnastik?
Så sover vi til middag –
– og så laver vi skolearbejde med Therese og frøkenen.
I skal være stille nu.
Har I, hvad I skal have? – Jeg havde tre yndlings.
Jeg tager vagten. – Sikker?
Ja, jeg kommer ind om lidt. – Okay.
Der er modtaget én ny besked.
Hej, skat, det er mig. Jeg er sammen med Lise.
Vi arbejder på den model, du ved.
Det er ret vigtigt, så den skal være perfekt.
Det bliver sent, så gå bare i seng. Nå, men du kan jo ringe, hvis du vil.
Kys.
Kom!
Her er varmt.
Hvad er hans problem med mig? Han har noget med lesbiske.
Jeg vil gerne forklare mine malerier og fortælle, hvad der inspirerer mig –
– men jeg går ikke i detaljer med intime sager.
Jeg skal ikke retfærdiggøre, hvem jeg er og ...
Der er visse ting, jeg ikke har lyst til at fortælle ham.
Jeg vil ikke sælge mig selv.
Og når folk hele tiden er ude efter mig ...
Han ville have mig ned med nakken! Det er lige præcis det.
Han skal respektere mit arbejde.
Det er min ytringsfrihed, min kunstneriske frihed.
Jeg må male, hvad der passer mig. – Vil du ikke have lidt kaffe?
Kan han ikke lide det, så okay.
Men han skal ikke sige: "Jeg køber det –"
"– men kan du ikke fremhæve stregen eller ..."
"... gøre det mere uskarpt her, eller bruge den eller den farve."
Det er ikke det, jeg siger. Jeg er åben for kritik.
Jeg så spørgsmålene komme. Hvad skal jeg svare på det?
Okay, hej.
Narrøv. – Vil du have en mad?
Det er langt ude. Folk fatter ikke en skid.
Der er ligesom en trend inden for maleri, som man skal følge.
Jeg vil skide på trends. – Vil du have en?
Jeg skider på dem.
Det er, fordi det sælger. Folk tænker kun på business.
De har mistet ... Jeg kan ikke forklare det.
De har ikke nogen smag. De har simpelt hen ikke nogen smag.
Det er normalt med spændinger.
Det er der også på arbejdet af og til.
Har du lagt din sutteklud i suttekludekassen?
Sig farvel til mor.
Tak. Farvel igen.
Hæng din frakke op.
Luna, sæt dit fornavn op.
Er vi venner? – Ja.
Jeg har buksenederdel på.
Har du også buksenederdel på?
Jeg har den på igen.
Tak for det.
Er der noget galt?
Du skulle have sagt, du var hjemme. Jeg var ude at få en øl med kollegerne.
Efter job. Hvorfor ringede du ikke?
Blev du kørt hjem?
Ja.
Af hvem? – En pige fra arbejdet.
En pige? – Ja.
Hvorfor kørte hun dig ikke helt hjem?
Fordi jeg ikke ville sige, at jeg kom sammen med en pige.
Nå? – Jeg ved ikke, hvorfor jeg hvisker.
Var du flov over det?
Nej, men hele skolen behøver ikke vide det.
Så begynder folk bare at snakke.
Har jeg virket, som om jeg er flov?
Hvem er han? – Hvem?
Ham, der kørte dig hjem. – Ikke nogen. En kollega.
Tror du, jeg er idiot? – Nej.
Tror du ikke, jeg så jer? – Det er en kollega.
Jeg så ham. – Vi arbejder bare sammen.
Du kan jo tage med. Han har den anden klasse.
Hvor længe har du kendt ham?
Siden jeg begyndte der. – Okay.
Hvorfor lyver du? – Jeg lyver ikke.
Hvorfor græder du så?
Jeg græder ikke. – Hvad er de der tårer så?
Jeg er træt.
Jeg er ikke idiot. Hvor længe har du gået i seng med ham?
Jeg går ikke i seng med ham. – Hvor længe har du løjet?
Jeg går ikke i seng med ham.
Vi har kysset engang i fuldskab.
Hvorfor græder du så? – Fordi jeg fortryder det.
Jeg er ikke idiot! Du skal ikke lyve!
Jeg sværger. – Hvor længe?
Hvor mange gange har du været i seng med ham? Sig det!
Hvor længe har du løjet?
Hvor længe har du taget pis på mig? – Det har jeg aldrig gjort.
Forsvind herfra! Forsvind!
Jeg vil ikke have en løgner her! Pak dine sager og skrid.
Af sted.
Skrid!
Vi har gjort det to–tre gange, tror jeg.
To–tre gange? – Jeg sagde det ikke, fordi jeg ikke ...
Jeg kan ikke forklare det. Jeg vidste, det var åndssvagt.
Jeg følte mig helt alene.
Er du forelsket i ham? – Selvfølgelig ikke!
Jeg følte mig bare så alene.
Det var ikke min mening at gøre dig ondt.
For helvede! Undskyld.
Det er bare, fordi ... Pis!
Han er ligegyldig. Han er en kollega. Det var en åndssvag fejltagelse.
Jeg sværger, jeg ikke ville gøre dig ondt.
Jeg lover, det ikke var meningen. – Hold op, Adèle.
Vent.
Men det har du altså gjort nu. – Nej, jeg sværger.
Det var ikke meningen. Der var ingen grund.
Du er en mær.
Din lille luder.
Du er blevet kneppet, ikke?
Det kan du godt lide, ikke?
Slikker du ham i bilen, og så vover du at kysse mig bagefter?
Og røre ved mig og kigge på mig?
Gør du sådan noget?
Og så lyver du og fyrer en masse pis af!
Undskyld. – Din lille mær!
Hvordan kan jeg sige undskyld? – Der er ingen undskyldning!
Jeg vil aldrig se dit fjæs igen!
Aldrig! Pak dine sager og skrid!
Forsvind ud af mit liv!
Jeg vil ikke gøre dig ondt uden grund. – Kom nu ud herfra.
Hold op.
Forsvind nu herfra. Ud af mit hjem. – Nej.
Pak dit lort og skrid.
Jeg vil ikke have en mær, en luder! Pak dit lort!
Lad mig tale. Han betyder ingenting. – Jeg vil ikke tale med dig!
Skrid så med dig!
Jeg ved ikke, hvorfor jeg gjorde det. – Tag dit tøj.
Lad mig i det mindste forklare. Lad mig nu forklare!
Skrid! Forsvind herfra.
Jeg vil aldrig se dig igen. Aldrig!
Jeg vil ikke se dig igen. Ud af mit liv!
Jeg ved ikke, hvorfor ... – Tror du, det kun er dig, der lider?
Det betyder intet. Lad mig ... – Det er for sent!
Tag dit lort. Forsvind!
Jeg vil ikke have en mær her. Ud! – Jeg har ikke gjort noget!
Hold op! Jeg er ikke idiot! – Hvor skal jeg gå hen uden dig?
Tag hen til ham! Af sted!
Jeg elsker ham ikke! Det er dig, jeg elsker.
Jeg kan ikke gå. Hvad skal jeg gøre?
Lad nu være. Vil du ikke nok? – Forsvind!
Luk nu op, for helvede!
Undskyld. Lad mig tale med dig.
Undskyld. – Du er en luder!
Gå nu, Adèle!
Har du valgt dem?
Hvor er de bare flotte. Jeg har nok til en hel have.
Tak, hvor er det sødt af jer. Jeg kan knap nok bære dem.
Kys, kys, Lili Rose.
Hvor dansede du bare flot.
Farvel, Maxence.
God ferie. – I lige måde.
Forsigtigt.
Ikke i øjnene eller ansigtet.
Hvis I kommer det i øjnene, får I ikke lov til at bade.
Går det godt? – Ja, de er søde.
Gider du se efter mine et øjeblik? – Det er helt i orden.
Koncentrer jer nu om diktaten.
Vær stille. Der skal ikke tegnes på tavlerne.
"Inde i køkkenet ..."
Vi er i gang. "Inde i køkkenet ..."
"Inde i køkkenet står mor ..."
Du skal starte med et stort bogstav.
"... og skræller ..."
"... et løg."
Se ned.
Ingen grund til at snakke, når vi skriver diktat.
"Inde i køkkenet står mor og skræller et løg, punktum."
"Laura går til violin."
Er der "å" i? – Ja. Hvordan staver du til "går"?
I skal ikke snakke.
Gentag sætningen.
Shemzeddine, ti stille. Tror du, det morer mig at vente?
Er I klar? Det er jeres skyld, at vi spilder så meget tid.
Prosit. I er uopmærksomme og langsomme.
Og så tager diktaten en hel time.
Vi kunne have klaret det på et kvarter og lavet ting, der var sjovere.
Hvem kan se fejl i hendes sætning? Er der fejl i?
"Inde køkkenet står mor og skræller et løg."
Du glemte et "i".
Det er ikke så slemt. Du må bare være mere opmærksom næste gang.
"Inde i køkkenet står mor og skræller et løg."
Har I alle stavet til "løg" sådan her? – Nej.
Hvordan har I stavet til det? Det staves sådan her.
Er der nogen, der har stavet det sådan?
Mig. – Har du?
Hvem vil skrive den næste sætning? Kom herop, Renda.
Hej.
Det var bare så længe siden.
Sæt dig ned.
Vil du have noget at drikke? – Ja tak.
Jeg drikker hvidvin. – Det kan jeg se.
Smag. Jeg tror, du vil kunne lide den. – Nej tak, det er okay.
Sikker? – Det er helt fint.
Din stedfar sagde i telefonen, at du ville kunne lide den.
Hvad vil du så have?
Jeg tager en espresso. – Undskyld, kan vi få en espresso?
Tak.
Har du det godt? – Ja, hvad med dig? Går det godt?
Har du ikke fået ny frisure? – Jo.
Får det mig ikke til at se ældre ud?
Nej, ikke rigtigt. Du ser stadig lige ung ud.
Det er svært at slippe af med kinderne.
Jeg ville se mere damet ud. Jeg ville tages mere alvorligt og blev klippet –
– men det er åbenbart mislykkedes.
Nej.
Det er fint. Det kommer alligevel, før man forventer det.
Nå ...
Tak.
Jeg har aldrig mødt nogen, der ville se ældre ud.
Hvad med dig og udstillinger og sådan?
Går det godt? – Ja, det går.
Det går helt fint.
Fortæl. – Det er lidt ...
Det er lidt svært at organisere.
Salgsarbejde, journalister ... – Det er berømmelsens pris.
Jeg har set, hvad dine fans skriver på dit site.
Især fede lebber.
Det har du selv været ude om.
Jeg har set dine seneste malerier. – Har du?
Og jeg er imponeret. Selvom det er nyt, er det stadig autentisk.
Jeg er rimelig elendig til at forklare det.
Jeg køber et, så snart jeg får råd. – Hold da op, jeg forærer dig et.
Nej, jeg vil betale. – Nej.
Jo, det vil jeg altså.
Jeg kan også betale i naturalier.
Det var en vits. Den var elendig, men det var en vits.
Det var sjovt.
Går det godt med dig? – Ja.
Jeg har stadig mine unger. Jeg har første klasse nu. De er større.
Det er nyt for mig, men ... det er fedt. Det er også nyt for dem med læsning.
I skoleferierne har jeg en støttegruppe for dem med problemer.
Det er dem, jeg bedst kan lide. Det er nogle specielle tilfælde, men ...
... de er noget helt særligt. Det er det hele værd, når man kan hjælpe dem.
Det er megasjovt. Nogle af dem er provokerende og prøver mine grænser af.
Men det er ret spændende. – Det var det, du gerne ville, ikke?
Jo, det tror jeg.
Det er godt. – Ja, vildt fedt.
Men det er tidkrævende, så jeg har ikke meget fritid.
Går du ikke ud? – Jo, men med andre lærere.
På natklub, ind til Vieux–Lille, på restaurant.
Men ...
Jeg tager tit hjem alene.
Jeg er alene.
Har du ikke nogen fyr?
En pige?
Nej. Jeg har haft langt ude affærer, men ikke rigtig noget konkret.
Jeg kan heller ikke rigtig finde ud af ... af at binde mig.
Det kan jeg godt sætte mig ind i. Det er ikke let med parforhold.
Er du stadig sammen med hende, der var hjemme hos os?
Lise? Ja, det er jeg.
Er du lykkelig?
Ja.
Det er godt.
Er hun sød? – Ja, meget sød.
Jeg kan se hende for mig stå og koge til dig, inden du kommer hjem.
Og give dig blomster om morgenen. – Ja, det er lige hendes stil.
Det er især den lille, Aude ... som jeg er meget glad for.
Nå ja, hun har en pige. Hun var jo totalt gravid.
Hvor gammel er hun? – Tre.
Jeg holder meget af hende. Hun er sjov. Vi hygger os.
Vi fjoller rundt sammen.
Jeg lærer hende en masse. Og vi bliver skældt ud af Lise.
Sygt nok ...
Det er også lidt meget med to børn.
Det er min familie.
Og seksuelt?
Er det godt?
Tja ...
Det er ...
Er det elendigt? – Nej, ikke elendigt, men det er ...
Kedeligt?
Jeg ved det ikke, Adèle ...
Det er ikke ligesom med dig.
Jeg savner dig.
Jeg savner, at vi rører ved hinanden.
At vi ser hinanden, at vi begærer hinanden.
Jeg har lyst til dig.
Hele tiden.
Og ingen andre.
Jeg savner det hele. Men især det her savner jeg meget.
Lad mig røre ved dig.
Hold op.
Jeg tror ikke på, du ikke også har lyst.
Du må også savne det.
Rør ved mig.
Hold op.
Jeg kan ikke.
Undskyld. Jeg ved ikke ...
Jeg ved ikke.
Jeg kan ikke styre det.
Det gør ikke noget.
Vil du ikke se mig mere?
Nej.
Du har ikke tilgivet mig.
Jo, jeg har.
Elsker du mig ikke mere?
Er du sikker?
Ja.
Jeg er sammen med en.
Det ved du jo godt, ikke?
Men jeg føler uendelig stor ømhed for dig.
Det vil jeg altid gøre.
Hele livet.
Undskyld.
Du kender mig.
Nogle gange græder jeg over ingenting. – Om jeg kender dig!
Det sker bare hver gang.
Jeg ved det godt. Du flæber fandeme for et godt ord.
Du går bare, når du vil. – Ja, helt klart.
Nej, jeg mener det alvorligt.
Jeg skal ikke plage dig mere.
Du plager mig ikke.
Så går jeg nu. Ikke?
Gå bare.
Skrid med dig.
Alexandre, vågn op. Du er lige kommet.
"Ingen grund" af Alain Bosquet ... – Tag det roligt.
Hvorfor har du så travlt? Tal tydeligt, så alle kan følge med.
"Ingen grund" af Alain Bosquet.
"Elefanten bruger sin snabel –"
"– til at samle pistacienødder op."
"Ingen grund til at bukke sig ned." – Tak.
Adam? Vil du fortsætte?
Ved du, hvor vi er nået til?
"Giraffen bruger sin hals til ..." – Lidt højere, tak. Forfra og højere.
"Giraffen bruger sin hals til at græsse blandt stjernerne."
"Ingen grund til at flyve." – Udmærket.
Prune?
"Kamæleonen bruger sin hud –"
"– grøn, blå, lilla, hvid, til at skjule sig for dyrene."
"Ingen grund til at flygte." – Tak.
Wassila?
"Digteren bruger sit digt til at sige alt dette –"
"– og mange tusinde andre ting. Ingen grund til at forstå det."
Nej, tænk, at hun er her. Jeg har ikke set hende i hundrede år.
Hej, Adèle. – Myrieme, ikke?
Myrieme, netop. Hvor er det længe siden.
Den er virkelig flot, den kjole. Jeg elsker den blå farve.
Tak skal du have. – Må jeg spørge dig om noget?
Min nevø hedder Nicolas Rouillard. Siger det dig noget?
Han sagde, hans lærer hed Adèle. Er det dig?
Ja. – Seriøst? Hvordan er han?
Han er så kær. – Det er min søsters søn.
Så jeg ville høre, om du havde noget at sige om ham.
Hvor sjovt, han er ... – Er han flittig? Virkelig?
Han er en engel. – Fedt.
Jeg går lige en omgang. Vi ses.
Hej. – Ses.
Går det godt? – Ja, hvad med dig?
Hvordan er du kommet? – Jeg er gået. Jeg bor i nærheden.
Det er et dejligt kvarter. – Ja.
Velkommen. – Tak. Og tak for invitationen.
Det manglede bare.
Nå, men ... Det her er mine malerier.
Og bag dig er det en pige, der hedder Adé Bernard.
Okay.
Det der er superflot.
Totalt fedt. Virkelig.
Det hele.
Tak. – Hej. Hvordan går det?
Kan du huske mig?
Vi er vilde med det, men vi ville lige spørge, om ...
Jeg er her for det samme.
Undskyld.
Jeg ser den gamle og den nye Emma, blåt og rødt.
I midten kvinden, der bærer liv. Hun virker fredfyldt, afklaret –
– men samtidig er der noget foruroligende i hendes blik.
Jeg kan godt lide det, men jeg i tvivl om, hvad hun tænker.
Der er en gryende lykke, men også en masse ængstelse.
Et fortabt blik, som samtidig henvender sig til os midt i alle farverne.
Jeg er straks tilbage. – Vi tager den senere.
Det er Sarah. Også fra akademiet.
Jeg elsker dine ting.
Jeg kan mærke en lidenskab, en bevægelse i ... i stregerne.
... den taler for meget. – Pas på, han er en rigtig forfører.
Hej. – Jeg er glad for at se dig.
Hvad synes du så? – Det er ...
Det er fabelagtigt. Og det er Joachim, der udstiller hende.
Da jeg fik indbydelsen, tænkte jeg på jer to.
Det var jo det, hun ønskede. – Ja, og det var helt perfekt timing.
Det er superfedt.
Og som du kan se, er du her stadig.
Det er jeg glad for.
Okay. Nå, men vi ses.
Helt klart.
Hvordan går det? Tak.
Hej, Adèle. – Hej.
Hvordan går det? – Fint, hvad med dig?
Det er godt at se dig. – I lige måde.
Laver du stadig film?
Jeg er ejendomsmægler nu. – Er du?
Jeg laver stadig film, men meget lidt.
Jeg blev lidt træt af ...
... at stryge alle med hårene, og røvirriterende instruktører.
Det blev for meget. Så hellere hykle, mens jeg sælger lejligheder.
Kan du lide udstillingen? – Tja, det er ikke lige min kop te.
Du er stadig lige smuk på billederne. – Synes du?
Også i virkeligheden.
Er det så sjovt? Det fik da smilet frem igen.
Er det okay at se Emma igen? Ikke for ...
Nej, der er rene linjer mellem os. Så længe der er det.
Har du så været i New York? – Nej. Ikke endnu.
Man får et åbent sind af at rejse. – Ja, jeg ved det.
Jeg bortfører ham lige. Kom. – Øjeblik.
Farvel. Det smagte virkelig godt. Mange tak.
Jeg synes, jeg har set dig i en film. – Er det rigtigt?
Tekster af Team Irene
Bedst på Nxtgn.org