КОКО
Понекад помислим да сам проклет.
Због нечега што се догодило пре него што сам рођен.
Видите, некада давно, постојала је породица.
Тата, он је био музичар.
Он и његова породица би певала и плесала и била захвална на своју срећу.
Али он је имао и један сан. Да свира за свет.
И једног дана, отишао је са својом гитаром и никада се није вратио.
А Мама...
Није имала времена да тугује за музичарем који није ту.
Када је отерала сву музику из свог живота...
пронашла је начин да омогући својој ћерки.
Засукала је рукаве и научила да прави ципеле.
Могла је да прави слаткише, или ватромет...
или доњи веш са шљокицама за рваче.
Али не, изабрала је ципеле.
Онда је научила ћерку да прави ципеле.
А касније, научила је и зета.
А онда су и унуци били уплетени.
Како је расла породица, тако је растао и посао.
Музика је поделила њену породицу.
Али ципеле су их одржале заједно.
Видите, та жена је моја пра-прабака, Мама Имелда.
Умрла је давно пре него што сам ја рођен.
Али моја породица и даље, сваке године на Дан Мртвих, прича њену причу.
А њена ћерка, она је моја прабака, Мама Коко.
Здраво, Мама Коко.
Како си Хулио?
Заправо, зовем се Мигел.
Мама Коко има проблема са памћењем.
Али свакако је лепо причати са њом. Зато јој причам готово све.
Некада сам трчао овако. Али сада трчим овако што је много брже.
И победник је Лућадора Коко!
Имам рупицу на овој страни, али не и на овој.
Рупица, без рупице. Рупица, без рупице.
Мигеле, једи своју храну.
Моја бака, она је ћерка Маме Коко.
Као чачкалица си, душо. Узми још.
Не хвала.
Питала сам да ли желиш још тамалеса!
Да?
То сам и мислила да си рекао!
Бака је газда у кући као што је Мама Имелда била.
Без музике!
Мислим да смо једина породица у Мексику која мрзи музику.
Мојој породици то не смета. Али ја...
Врати се до ручка, душо. Волим те, Мама.
Ја нисам као остатак моје породице!
Здраво Мигеле! Здраво!
Пуно вам хвала. Нема на чему, Мигуеле.
Хеј! Данте!
Седи. Лези. Преврни се. Треси се.
Дај песницу!
Добар дечко, Данте!
Знам да не бих требао да волим музику.
Али то није моја кривица! Његова је!
Ернесто де ла Круз. Најбољи музичар свих времена.
Управо на овом тргу, Ернесто де ла Круз је направио прве кораке...
који су га учиниле навољенијим певачем у историји Мексика.
Почео је из Санта Сесилије као нико, попут мене.
Али када је свирао музику, учинио је да се људи заљубе у њега.
Глумио је у филмовима.
Имао је најбољу гитару! Могао је да лети!
И написао је најбоље песме.
Али мени најдража је...
Сети ме се
Иако морам да ти кажем збогом
Сети ме се
Немој сузе лити лако сам далеко
У мом срцу те чувам Теби певам тајну песму
Сваке ноћи док смо раздвојени Сети ме се
Иако морам да путујем далеко
Сети ме се
Сваки пут када чујеш тужни гитаре пој
Знај да сам са тобом На једини начин који могу бити
Док ниси у мом загрљају поново
Живео је животом о коме се сања.
До 1942.
Када га је смрскало огромно звоно.
Желим да будем попут њега.
Понекад, погледам де ла Круза и имам осећај као да смо повезани.
Мислим, ако је он могао да свира, можда једног дана, могу и ја.
Само да није моје породице.
Ајој, дечко.
Тражио сам полирање ципела, не твоју животну причу.
А да. Извините.
Само не могу о овоме да причам код куће. Зато...
Да сам ја ти, отишао бих право до моје породице и рекао...
"Ја сам музичар. Прихватите то."
Никада не бих могао то да кажем. Ти јеси музичар, зар не?
Не знам. Мислим, једино сам свирао за себе.
Да ли је де ла Круз постао најбољи музичар скривајући свој таленат?
Не! Изашао је на тај трг и гласно свирао.
Види, види, спремају се за вечерас!
Музичко такмичење за Дан мртвих.
Желиш да будеш као твој херој? Онда треба да се пријавиш!
Моја породица би шизнула!
Ако си превише уплашен, онда уживај у прављењу ципела.
Хајде, шта је де ла Круз увек говорио?
Искористи прилику?
Покажи ми шта умеш, дечко.
Ја ћу бити твоја прва публика.
Мигеле!
Бако! Шта то радиш?
Остави мог унука на миру.
Госпођо, молим вас! Само сам тражио полирање.
Знам ја твоје трикове, маријачи. Шта ти је испричао?
Само ми је показивао своју гитару.
Срам да те буде.
Мој унук је јадан слатки мали анђелчић.
Не жели да има ишта са твојом музиком. Држи се подаље од њега.
Јадничак мој. Све је у реду, душо.
Знаш добро да треба да се држиш подаље од овог места!
Поћи ћеш сада. Одмах.
Колико пута смо ти рекли? Трг је праплављен маријачијима.
Да, ујка Берто.
Не, не, не, не, не! Одлази. Иди!
То је само Данте.
Никада не дај име луталици. Заувек ће те пратити.
Сада иди по моју ципелу.
Пронашла сам ти сина на тргу Маријачија.
Ајој, Мигеле!
Знаш шта бака мисли о том тргу.
Само сам полирао ципеле. Ципеле мизичара!
Али трг је место где има највише муштерија.
Ако бака забрани одлазак на трг, онда је трг забрањен.
Али шта за вечерас? Шта је вечерас?
Имају такмичење талената. И помислио сам да бих могао...
Да се пријавиш? Па, можда?
Мораш да поседујеш таленат да би наступао у таквом такмичењу.
Шта би ти радио? Полирао ципеле?
Данас је Дан мртвих.
Нико никуда не иде. Ово вече је за породицу.
У собу сећања. Хајдемо.
Не гледај ме тако.
Дан мртвих је једна ноћ у години
када наши преци могу да дођу да нас обиђу.
Ставили смо њихове слике овде да би њихови духови могли да пређу.
То је веома важно.
Ако их не ставимо, они не могу да дођу.
Направили смо ову храну, ставили ствари које су волели за живота, душо.
Сав овај труд да би окупили породицу.
Не желим да се искрадаш ко зна где.
Куда идеш?
Мислио сам да смо завршили.
О, мој Боже. Бити део породице значи да си овде за ову породицу.
Не желим да завршиш као... Као тата Маме Коко?
Никада не помињи тог човека! Боље је да буде заборављен.
Али ти си та која...
Ја сам само...
Али... ја...
Тата? Тата је кући?
Мама, смири се, смири се.
Тата долази кући?
Не, Мама. У реду је. Ја сам овде.
Ко си ти?
Одмори се Мама.
Груба сам према теби јер бринем, Мигеле.
Мигеле? Мигеле?
Шта да радимо са тим дечаком?
У праву си. Баш је то што му треба.
То си ти. Улази овде. Хајде, Данте. Пожури!
Увалићеш ме у невољу, дечко. Неко би могао да ме чује.
Волео бих да неко жели да ме чује.
Осим тебе. Добро.
Савршено!
Најбоље од де ла Круза
Морам да певам. Морам да свирам!
Музика, није само у мени, ја сам музика.
Када ме живот потишти, ја свирам гитару.
Остатак света може да следи правила,
али ја морам да следим своје срце.
Знате онај осећај када је песма у вездуху...
и свира само за тебе?
Осећај тако близак...
да можеш да се испружиш и додирнеш је
Нисам знао да бих могао да нешто желим толико, али је истина
Мораш да имаш вере, сестро.
Али Оче, никада ме неће саслушати.
Саслушаће... музику.
Само песма, само песма има моћ да промени срце
Никада не потцењуј моћ музике.
Али мој отац, он никада неће дати дозволу.
Завршио сам са тражењем дозволе.
Када видиш своју прилику, не смеш дозволити да прође.
Мораш да је искористиш!
Гдине де ла Круз, шта је требало да ви искористите своју прилику?
Морао сам да верујем у моје снове.
Нико није хтео да ми их поклони.
Било је на мени да зграбим тај сан.
Зграбим га чврсто и остварим га. И остварим га.
Нема више скривања, Данте. Морам да искористим прилику!
Свираћу на тргу Маријачија макар ме то убило.
Дан мртвих је почео!
Не, не. Морамо да направимо јасну стазу.
Латице воде кући наше претке. Не желимо да се њихови духови загубе.
Желимо да дођу и уживају у храни и пићу у соби сећања.
Мама! Где да поставимо овај сто?
У двориште, моје душе.
Желиш га поред кухиње? Да. Поред оног другог.
Испод! Улази испод! Мигеле?
Ништа! Мама, Тата. Ја...
Мигеле, бака је имала најдивнију идеју.
Сви смо одлучили. Време је да нам се придружиш у радионици!
Шта?
Нема више полирања ципела.
Правићеш их сваког дана после школе.
Наш Мигели-ти-ти-ти-то наставља породичну традицију.
И то на Дан мртвих! Твоји преци ће бити јако поносни.
Правићеш сандале баш као твоја тетка Викторија.
И шпицасте ципеле као твој Тата Хулио.
Али шта ако нисам добар у прављењу ципела?
Имаш своју породицу да те води, Мигеле.
Ти си Ривера. А Ривера је...
Обућар. Скроз на скроз.
То је мој дечак! Берто!
Отвори добро пиће. Желим да наздравим.
Данте! Не, Данте. Стани!
Не, не, не, не, не! Не.
Де ла Крузова гитара?
Тата? Тата?
Мама Коко, да ли је твој тата Ернесто де ла Круз?
Тата! Тата!
Тата! Тата! То је он!
Знам ко је мој пра-прадеда био.
Мигеле, спусти се одатле.
Отац Маме Коко је био Ернесто де ла Круз!
О чему то причаш? Бићу музичар!
Шта се овде дешава? Чуваш тајне од своје породице?
То је због свог времена које проводи на тргу.
Пуни му главу лудим фантазијама. То није фантазија.
Тај човек је био Ернесто де ла Круз! Највећи музичар свих времена!
Никада нисмо знали ништа о том човеку!
Али ко год да је био, опет је напустио своју породицу.
Ово није будућност за мог сина.
Али Тата, рекао си да ће ме моја породица водити.
Па, де ла Круз јесте моја породица.
Суђено ми је да свирам музику.
Никада! Музика тог човека је била проклетство. Нећу дозволити.
Ако би ми само дозволили... Мигеле...
Слушаћеш своју породицу. Нема више музике.
Само послушајте како свирам! Крај расправе.
Желиш да завршиш као тај човек? Заборављен?
Одстрањен из собе сећања?
Баш ме брига да ли сам у глупој соби сећања.
Не! Мама!
Ето. Нема гитаре. Нема музике.
Хајде. Биће ти боље након што једеш са својом породицом.
Не желим да будем у овој породици!
Мигеле! Мигеле!
Желим да свирам на тргу, као де ла Круз. Да ли могу да се пријавим?
Имаш ли инструмент?
Не. Али ако бих могао да позајмим гитару...
Музичари морају да донесу своје инструменте.
Ако пронађеш гитару, ставићу те на списак.
Могу ли да позајмим вашу гитару? Жао ми је, дечко.
Имате ли гитару вишка? Не.
Треба ми гитара само на кратко. Губи се одавде, клињо.
Пра-прадеда, шта треба да урадим?
Уграби своју прилику
Не, не, не, не. Данте, престани! Умукни!
Жао ми је.
Гдине де ла Круз, не љутите се, молим вас. Ја сам Мигел.
Ваш пра-пра унук. Морам да позајмим ово.
Наша породица мисли да је музика проклетство.
Нико од њих не разуме али ја знам да ви би.
Рекли би сте ми да следим моје срце. Да искористим прилику!
Ако ви немате ништа против, свираћу на тргу. Као што сте и ви!
Гирата! Нестала је!
Неко је украо де ла Крузову гитару!
Прозор је поломљен. Гледајте!
Добро, ко је тамо?
Жао ми је. Није како изгледа. Де ла Круз је мој...
Нема никог овде.
Мигеле! Мама!
Мигеле, дођи кући. Где си, Мигеле?
Мој Боже! Дечкићу. Јеси ли добро? Ево. Да ти помогнем.
Хвала. Ја...
Имаш ли нешто против?
Погледај како је порасла.
Данте!
Можеш да ме видиш? Чекај! Шта се дешава? Данте!
Жао ми је. Жао ми је.
Мигел?
Овде си? Овде овде? И можеш да нас видиш?
Наш Мигелити-ти-ти-то!
Подсетите ме како вас познајем.
Ми смо твоја породица, душо.
Тетка Росита? Да.
Тата Хулио? Здраво.
Тетка Викторија?
Не изгледа потпуно мртав.
Такође није ни потпуно жив.
Треба нам Мама Имелда. Она ће знати како ово да поправимо.
Хеј! Мама Имелда је у питању.
Није могла да пређе.
Заглавила је! На другој страни!
Ујка Оскар? Ујка Фелипе?
О, здраво Мигеле.
Имам осећај да ово има неке везе са тобом.
Али ако Мама Имелда не може да дође код нас...
Онда ми морамо да одемо код ње. Хајдемо!
Хајде, Мигеле. У реду је.
Данте? Данте! Данте, сачекај!
Мораш да останеш самном, дечко. Не знамо где...
Онда ово није сан. Ви сте стварно тамо.
Мислио си да нисмо? Па, не знам.
Мислио сам да је то једна од измишљених ствари које одрасли причају деци.
Попут витамина. Мигеле, витамини су стварни.
Па, сада мислим да би могли бити.
Душо, није лепо да буљиш у... Ај! Света Маријо!
Да ли су то... Алебрије! Али оне су...
Праве Алебрије. Духовна створења.
Оне воде душе на свом путу.
Пази куда идеш. Посвуда остављају каку.
Добродошли назад у Земљу мртвих.
Молим спремите све дарове за преглед.
Добродошли назад. Имате ли нешто да пријавите?
Мало уштипака. Од моје породице.
Баш дивно. Следећи.
Ако имате проблема са путовањем, агенти Министарства уједињења...
породица су доступни да вам помогну.
Следећа породица, молим.
Ваше слике су у соби сећања вашег сина. Пријатна посета.
Хвала вам.
И запамтите да се вратите пре зоре. Уживајте у посети.
Следећи. Ваша слика је постављена од стране вашег зубара. Уживајте у посети.
Хвала вам. Следећи?
Да! То сам ја. Фрида Кало.
Хоћемо ли да прескочимо скенер?
Ја сам у толико соба да је те проблем за вашу светлуцаву направу.
Па, изгледа да нико није поставио вашу слику, Фрида.
Добро, када сам рекао да сам Фрида, то је била лаж.
И извињавам се због тога.
Без постављене слике, нема преласка моста.
Само ћу да шмугнем овде. Нећете ни знати да сам отишао.
Умало... сам прешао. Само још мало.
Идемо лагано...
У реду. Добро, кога брига? Глупи цветни мост!
Не знам шта бих радила да нико не постави моју слику.
Следећи? Хајде, душо. Ми смо на реду.
Добродошли назад, другари. Нешто за пријаву?
Заправо, да.
Здраво.
Недостаје ми мој нос.
Министарство уједињења породица
Помози нам, друже. Морамо да обавимо гомилу посета ове ноћи.
Нећемо посећивати породицу твоје бивше жене на Дан мртвих.
Захтевам да причам са одговорном особом!
Жао ми је, госпођо, пише да нико није поставио вашу фотографију.
Моја породица увек постави моју фотографију.
Та проклетиња ти говори само лажи!
Мама Имелда?
Моја породица! Нису ме пустили да пређем мост.
Реци овој жени и њеној проклетињи да је моја слика постављена.
Па, уопште нисмо стигли до собе сећања.
Шта? Налетели смо на...
Мигел? Мама Имелда.
Шта се дешава?
Ви сте породица Ривера?
Па, ви сте проклети. Шта?
Дан мртвих је ноћ када се даје мртвима. Ти си украо од мртвих!
Али ја нисам украо гитару. Гитару?
Припада је мом пра-прадеди. Желео би да је имам.
Ми не причамо о том музичару. Он је мртав за ову породицу.
Ви сте сви мртви.
Извините. Чија Алебрија је то?
То је само Данте.
Он свакако не личи на Алебрију.
Изгледа као обичан пас.
Или кобасица коју је неко бацио код фризера.
Шта год да је, ужасно сам алергичан.
Али Данте нема никакве длаке.
И ја немам нос, али ево нас овде.
Али ништа од овога не објашњава зашто нисам могла да пређем.
Узео си моју слику из собе сећања?
То је био несрећан случај! Како да га пошаљемо натраг?
Па, собзиром да је то породична ствар...
начин да поништиш породичну клетву је да добијеш благослов породице.
То је све?
Добиј благослов породице и све би требало да се врати у нормалу.
Али то се мора десити пре зоре.
Шта ће се десити у зору?
Бого! Твоја рука!
Мигеле, немој да нам се онесвешћујеш.
Али не брини. Твоја породица је овде. Можеш одмах да добијеш благослов.
Невен, где је невен. Аха! Извините госпођо.
Погледајте у живог и реците његово име.
Мигеле.
Савршено. Сада кажите: "Дајем ти мој благослов."
Дајем ти мој благослов.
Дајем ти мој благослов да одеш кући...
да вратиш моју слику на место и никада више не свираш музику.
Шта? Не може то да уради!
Па, технички, може да постави који год услов жели.
Добро. Онда предај латицу Мигелу.
Нема костура!
Трг Маријачија, ево ме долазим.
Две секунде и одмах си прекршио обећање.
То није поштено. То је мој живот. Ви сте већ проживели свој.
Тата Хулио, тражим твој благослов.
Тетка Росита? Оскаре?
Фелипе? Тетка Викторија?
Не отежавај још више, душо. Идеш кући по моме или никако.
Стварно толико мрзите музику?
Нећу ти дозволити да кренеш истим путем као он.
Истим путем као он. Он је породица.
Слушај своју Мама Имелду. Она само брине за тебе.
Буди разуман.
Уз вашу дозволу, морам до тоалета. Одмах се враћам.
Да ли да му кажемо да у Земљи мртвих нема тоалета?
Хајдемо.
Имамо породицу која тражи живог дечака.
Ако желим да будем музичар, треба ми благослов музичара.
Морамо да пронађемо мог пра-прадеду.
Сачекај дечко.
Пронашао сам живог дечака! Извините ме. Извините, људи.
Извините ме.
Не, не. Данте!
Узнемиравање мира. Бежање од полицајца. Фалсификовање обрва.
То је забрањено? Веома забрањено.
Мораћеш да се поправиш, друже.
Другар? То је тако лепо чути зато што сам имао...
веома тежак Дан мртвих и заиста би ми сада користио другар.
И другари, они помажу својим другарима.
Преведи ме вечерас преко моста, и вратићу ти то.
Ти волиш де ла Круза? Он и ја се дуго познајемо.
Могу да ти обезбедим место у првом реду за Фантастична Зора забаву.
Довешћу те иза сцене. Можеш да га упознаш.
Само ме пусти да пређем мост!
Требало би да те закључам до краја празника.
Али моја смена је скоро готова и ја желим да посетим моју породицу.
Зато те пуштам уз упозорење.
Могу ли барем да добијем назад мој костим?
Не.
И то је неки другар.
Хеј! Хеј! Ти заиста познајеш де ла Круза?
Ко жели да... Ај! Ти си жив!
Да, жив сам. И желим да се вратим у Земљу живих...
Потребан ми је благослов де ла Круза.
То је уврнуто специфично.
Он је мој пра-прадеда.
Он је твој пр... Шта?
Чекај, чекај, чекај. Чекај, чекај.
Чекај. Не, чекај, чекај.
Чекај! Да! Ти се враћаш у Земљу живих!
Знаш шта? Можда ово није добра иде...
Не, дечко! Ја могу да ти помогнем. Ти можеш да помогнеш мени.
Можемо да помогнемо једно другом. Али најбитније можеш мени да помогнеш.
Мигеле! Ја сам Хектор.
То је супер.
Чекај ме, дечко!
Ај, он ће да погине. Треба ми мој духовни водич... Пепита.
Ко има латицу коју је Мигел дотакао?
Ево. Добра Алебрија.
Хеј, буди миран. Подигни поглед. Више. Погледај горе, горе.
Горе, ето... врх чела.
Добро. Завршено!
Мртав као мртва природа.
Слушај, Мигеле, ово место се заснива на сећањима.
Када те се добро сећају, људи поставе твоју слику и тада можеш...
да пређеш мост и посетиш живе на Дан мртвих. Осим ако си ја.
Ти не можеш да пређеш?
Нико никада није ставио моју слику. Али ти то можеш да промениш!
Ово си ти?
Веома сам згодан, зар не?
Дакле, ти ме одведеш до мог пра-прадеде...
онда ја ставим твоју слику када дођем кући?
Баш си паметан дечак! Да! Одлична идеја! Један проблемчић.
До де ла Круза је јако тешко доћи а ја морам ускоро да пређем мост.
Мислим, вечерас. Имаш ли другу породицу овде?
Неко до кога је лакше доћи?
Не.
Немој да ме зафркаваш, дечко. Мораш да имаш још неку породицу.
Само де ла Круза. Ако ми не можеш помоћи, сам ћу га пронаћи.
Добро. Добро, дечко. У реду! Одвешћу те до пра-прадеде.
Неће бити лако, знаш? Он је веома заузет. Шта то радиш?
Ходам као костур. Уклапам се.
Не. Костури не ходају тако.
Ти тако ходаш. Не, не ходам! Престани!
Фантастична Зора Ернеста де ла Круза? Супер је!
Сваке године твој пра-прадеда организује ту глупу забаву...
да обележи крај Дана мртвих.
А ти нас можеш увести!
Рекао си да имаш карте за први ред!
То... је била лаж. Извињавам се због тога.
Искулирај, дечко. Хајде. Одвешћу те њему.
Како?
Јер ја знам где се припрема за наступе.
Боље да имаш моју хаљину, Хекторе.
Здраво, Сеси.
Здраво. Сеси, изгубио сам хаљину.
Знала сам!
Морам да обучем четрдесет плесача до зоре.
Захваљујући теби, фали ми једна Фрида за наступ!
Данте! Не би смо требали да будемо овде.
Не, не, Данте! Долази овамо!
Ти! Како си ушао овде?
Само сам пратио мог... Моћни Шоло пас!
Водич лутајућих душа. И чији дух си ми довео?
Мислим да он није духовни водич.
Алебрије овог света могу да преузму многе облике.
Чудесне су као што су моћне.
Или је он само пас. Хајде, Требају ми твоје очи.
Ти си публика.
Мрак.
А из мрака, гигантска папаја.
Плесачи се појављују из папаје, и сви плесачи су ја.
И они иду да пију млеко њихове мајке, која је кактус.
Али која је исто ја. И њено млеко није млеко већ сузе.
Да ли је превише очигледно?
Мислим да је права количина очигледног?
Одговарала би нека музика. Шта мислиш на...
А затим би могло...
А шта ако би све било у ватри?
Да! Ватра! Свуда!
Инспирисана! Имаш дух уметника.
Плесачи одлазе. Музика се утишава, светла се гасе.
А Ернесто де ла Круз се уздиже на сцену!
Изведе неколико песама, сунце се рађа, сви се радују...
Извините ме, где је прави де ла Круз?
Ернесто никада не вежба!
Превише је заузет својом кич забавом на врху своје куле.
Дечко, не бежи тако од мене. Не замарај славне личности.
Рекао си да ће мој пра-прадеда бити овде!
Он је на другом крају града на некој великој забави.
Та пропалица. Ко се не појављује на својим пробама?
Ако сте тако добри пријатељи, како то да те није позвао?
Он је твој пра-прадеда, како да није тебе позвао?
Хеј, Густаво! Знаш ли нешто о тој забави?
Тражи се карта више!
Али ако ниси на листи званица, никада нећеш ући, Кобасице.
Хеј! То је Кобасица! Кобајо!
Ха, ха. Баш смешно, друштво. Кобасица?
Овај тип је познат! Хајде, питај га како је умро.
Не желим да причам о томе.
Задавио се са једном кобасицом!
Нисам се задавио. Било је то тровање храном што је велика разлика.
Ево зашто мрзим музичаре. Група саможивих кретена.
Ја сам музичар! Јеси?
Ако желиш да дођеш до Ернеста, имаш једно музичко такмичење...
на Тргу де ла Круз. Победник наступа на његовој забави.
Не, не. Дечко, луд си ако мислиш...
Морам да добијем благослов мог пра-прадеде!
Знаш ли где могу да нађем гитару?
Знам типа.
Јеси ли га нашла, Пепита? Јеси ли нашла нашег дечака?
Отисак стопала! То је Риверина ципела.
Величина седам! И половина.
Крив ход. Мигел.
Зашто би хтео да будеш музичар?
Мој пра-прадеда је био музичар!
Који је читав живот провео наступајући као мајмун пред странцима.
Не хвала. Не! Одвратно!
Шта ти знаш? Колико далеко је та гитара?
Скоро смо стигли.
Не заостај, дечко. Хајде.
Рођаче Хекторе! Хеј, момци! Здраво ујаче!
Шта има? Сви ови људи су твоја породица?
На неки начин. Сви ми смо без слике у соби сећања.
Без породице коју би посетили. Готово заборављени, знаш?
Зато зовемо једне друге рођацима, или ујаком, или како год.
Хекторе! Ујна Ћело!
Много ти хвала!
Оставите и за мене! Јел' Чичарион у близини?
У бунгалову. Не знам да ли је расположен за посетиоце.
Ко не воли посету рођака Хектора?
Добро вече, Чичарионе!
Не желим да гледам твоју глупу фацу, Хекторе.
Дај. Дан је мртвих. Донео сам ти нешто.
Одлази одавде. Бих ја.
Али проблем је, ја и мој пријатељ Мигел...
Стварно морамо да позајмимо твоју гитару.
Моју гитару? Да.
Моју вољену гитару? Обећавам да ћемо је одмах вратити.
Као онда када си обећао да ћеш ми вратити комби? Или мини фрижидер?
Види... Или моје лепе марамице?
Моје ласо? Моју бутну кост?
Не, не као у тим примерима. Где је моја бутна каст? Ти...
Јеси ли добро, друже? Нестајем, Хекторе.
Осећам то. Не бих могао да свирам и да желим то.
Ти ми одсвирај нешто.
Не. Знаш да не свирам више. Гитара је за дечака.
Ако је желиш, мораш да је зарадиш.
Само за тебе, друже.
Имаш неку жељу?
Знаш која ми је омиљена, Хекторе.
Па, сви знају Хуаниту
Са очима различите боје
Зуби јој вире а вилица јој је увучена
А њени...
Зглавци се вучу по поду
То нису исправне речи. Дете је овде присутно.
Коса попут трнова
Ноге у облику слова О
И да нисам тако ружан
Вероватно би ми пружила прилику
То враћа сећања.
Хвала.
Чекај. Шта се десило?
Заборављен је.
Када не преостане нико у свету живих ко те се сећа...
нестанеш из овог света. Ми то зовемо коначном смрћу.
Где је отишао?
Нико то не зна.
Али ја сам га упознао. Сетио бих га се када се вратим!
Не, то не функционише тако, дечко.
Сећања на нас
морају бити пренета од стране оних који су нас знали за живота...
у причама које говоре о нама.
Али нема никог живог ко би пренео Чичове приче.
То се на крају деси са свима нама.
Хајде, де ла Крузито, мораш да победиш на такмичењу.
Рекао си ми да мрзиш музичаре. Никада ми ниси рекао да си и ти био.
Шта мислиш како знам твог пра-прадеду?
Некада смо свирали заједно. Научио сам га свему што зна.
Нема шансе! Свирао си са Ернестом де ла Крузом...
Највећим музичарем свих времена?
Духовит си. Можда најбоље обрве свих времена.
Али музика? Не баш.
Не знаш о чему причаш.
Добродошао на Трг де ла Круз! Време је за забаву, дечко!
Изволите! Мајице! Лутке!
Добродошлица свима!
Ко је расположен за музику?
Ово је такмичење бендова, другари.
Победник ће наступати за маестра лично, Ернеста де ла Круза...
на његовој вечерашњој забави!
Ово је наша улазница, младићу.
Нека такмичење почне!
Какав је план? Шта ћеш да свираш?
Дефинитивно Сети ме се
Не! Не њу. Не. Дај. То је најпопупуларнија песма!
Превише је популарна.
Сети ме се Иако морам да путујем далеко
Сети ме се... Немој да плачеш због тога...
Шта мислиш о Поко Локо? Ето! Е то је песма!
Де ла Крузито? Буди спреман. Лос Ћаћалакос, ви сте следећи.
Лос Ћаћалакос!
Увек си нервозан пред наступ?
Не знам. Никада раније нисам наступао.
Шта? Рекао си да си музичар!
Јесам! Мислим, бићу.
Ајој! Када победим.
То је твој план? Не. Мораш да победиш. Твој живот зависи од...
твоје победе. И никада раније ниси ово радио! Идем ја горе.
Не! Морам да урадим ово. Зашто?
Ако не могу да одсвирам једну песму, како могу да зовем себе музичарем?
Какве то везе има?
Јер не желим да добијем само благослов де ла Круза...
Морам да докажем да сам вредан тога.
То је јако добар осећај у јако лоше време!
Добро! Желиш да наступаш? Онда мораш да наступаш!
Прво, мораш да се опустиш. Истреси те твоје нерве.
Сада ми изведи свој најбољи врисак.
Мој најбољи врисак? Хајде, вичи! Што јаче.
То је добар осећај. Добро, сада ти.
Ма дај, дечко.
Де ла Крузито, то си на реду!
Мигеле, погледај ме. Гледај ме. Ти то можеш.
Зграви њихову пажњу и не пуштај је.
Натерај их да слушају, дечко. Ти то можеш.
Де ла Крузито!
Шта то он ради! Зашто не свира?
Вратите псе који певају!
Врло добро! Идемо!
Која је боја неба? Љубави моја, љубави моја
Кажеш ми да је црвена Љубави моја, љубави моја
Где да ставим моје ципеле? Љубави моја, љубави моја
Кажеш да их ставим моју главу Љубави моја, љубави моја
Чиниш ме помало лудим Помало-ло-ло лудим
Начин на који морам да погађам Климам главом и потврђујем
Сматрам то као благослов
Ја сам само помало луд
Не! Не! Не!
Није лоше за мртваца! Ни ти ниси лош, буцко!
Близу је! Нађите га!
Лудило које ми чиниш Је само мало лудило
Од смисла који то није
Од твоје толико слободе
Мени се врти у глави Ти си само помало луда
Тражимо живог дечака. Око дванаест година?
Да ли сте видели живог дечака?
Помало-ло-ло-ло-ло-ло-ло-ло луд
Хеј! Био си добар! Поносан сам на тебе.
Бис! Бис Бис!
Хеј! Где ћеш? Морамо да одемо одавде!
Шта? Јеси ли луд? Имамо шансе да победимо.
Даме и господо, Имам хитну објаву.
Молим обратите пажњу на живог дечака.
Одговара на име Мигел.
Раније вечерас је побегао од своје породице.
Само желе да га врате у Земљу живих.
Чекај, чекај. Рекао си да је де ла Круз твоја једина породица.
Једина особа која те може вратити кући.
Имам и другу породицу, али...
Могао си да вратиш моју фотографију све ово време?
Али они мрзе музику! Требао ми је благослов музичара.
Лагао си ме! Ти ми кажеш.
Погледај ме. Бивам заборављен, Мигеле.
Не знам ни да ли ћу издржати целу ноћ.
Нећу да пропустим једину прилику да пређем мост зато што...
ти желиш да проживиш твоју глупу музичку фантазију.
Није глупа! Водим те твојој породици.
Пусти ме! Захвалићеш ми касније.
Не желиш да ми помогнеш. Ти само мислиш на себе!
Задржи своју глупу фотографију. Губи се од мене!
Не!
Хеј, дечко! Где си отишао?
Дечко! Извини! Врати се!
Данте, ућути! Не! Данте, престани.
Он ми не може помоћи. Данте! Престани!
Престани! Остави ме на миру!
Ти ниси духовни водич. Ти си само глупи пас! Сада се губи одавде!
То је он! То је живи дечак!
Чуо сам за њега. Гледај! Он је жив!
Дечак је жив!
Ова глупост се завршава овде, Мигеле!
Дајем ти мој благослов и отићи ћеш кући.
Не желим твој благослов!
Мигеле, стани!
Врати се!
Мигеле!
Покушавам да спасем твој живот!
Ти уништаваш мој живот! Шта?
Музика је једино што ме чини срећним.
А ти желиш да ми је одузмеш.
Никада нећеш разумети.
Иако ме кошта живота, Љорона
Нећу престати да те волим...
Мислио сам да мрзиш музику.
Волела сам је!
Сећам се тог осећаја...
када је мој муж свирао, ја бих певала и ништа друго није било важно.
Али када смо добило Коко, одједном је у мом животу било нешто...
што је значило више од музике.
Желела сам да пустим корење.
Он је желео да свира за цео свет.
Обоје смо жртвовали нешто за оно што смо желели.
Сада мораш да направиш избор.
Али не желим да бирам стране!
Зашто не можеш бити на мојој страни?
То би породица требало да ради.
Да подржава.
Али ти никада нећеш.
Лепо се проведите. Како је узбудљиво!
Ел Санто. Ја сам ваш велики обожавалац!
Да ли би вам сметало да...
Хвала, господине.
Позивница? У реду је.
Ја сам Ернестов пра-праунук.
Извините, господо... Хеј момци! То је мала луда!
Био си страшан вечерас! И ви сте!
Музичар музичару... Потребна ми је услуга.
Победници такмичења. Честитке, момци.
Хвала друштво.
Уживај у забави, мали музичару! Хвала вам!
Погледајте! То је Ернесто!
Де ла Круз.
Господине де ла Круз!
Извините ме! Господине де ла Круз! Господине де ла...
Када угледаш прилику, не дозволи да пропадне.
Мораш је искористити.
Скоро смо ту, Данте.
Господине де ла Круз! Господине де ла...
Али шта можемо да урадимо? Нема сврхе...
Мораш имати вере, сестро. Али Оче, никада ме неће послушати.
Послушаће... музику.
Даме и господо, добар дан, добро вече
Добар дан, добро вече Даме и господо
То што сам вечерас са вама Чини ме веома срећним! Каква радост
Јер ова музика је мој језик И свет је моја породица
Јер ова музика је мој језик...
Да ли си добро, малени?
То си ти! Ти си онај дечко! Који је дошао из Земље живих.
Ти... знаш за мене?
О теби сви причају. Зашто си дошао овамо?
Ја сам Мигел. Ја сам твој пра-праунук.
Ја... имам пра-праунука?
Потребан ми је твој благослов да бих се вратио кући и био музичар.
Баш као и ти. Остатак породице није хтео да ме слуша.
Али сам се надао да ти хоћеш.
Дечко мој, са таквим талентом, како да те не бих саслушао?
Ја имам пра-праунука!
Погледајте! То је Фрида! Да, то сам ја. Фрида Кало.
Част ми је, госпођо. Хвала вам.
Хеј, Негрете! Инфанте! Да ли сте упознали мог пра-праунука?
Мој пра-праунук.
Он је жив! И још музичар!
Рупица. Без рупице. Рупица. Без рупице.
Без рупице!
За наше пријатељство.
Померио бих Рај и Земљу за тебе, пријатељу. Живели!
Отров!
Знаш, сам сам одрадио све сцене.
Иако морам да кажем збогом Сети ме се...
Све ово је дошло од мојих дивних обожавалаца из Земље живих.
Остављају ми толико поклона да не знам шта да радим са њима!
Хеј, шта није у реду? Да није превише? Делујеш преплављено.
Не! Све је супер! Али?
Само... угледао сам се на тебе цео мој живот.
Ти си онај који је заправо успео!
Али да ли си икада зажалио? Избором музике наспрам свега?
Било је тешко. Напуштање родног града. Кретање у самостални живот.
Напуштање породице?
Да. Али не бих то могао урадити другачије.
Не можемо да порекнемо ко морамо бити.
А теби, мој пра-праунуче, суђено је да будеш музичар!
Ти и ја, ми смо уметници, Мигеле. Не можемо да припадамо једној породици.
Свет је наша породица.
Почео је ватромет!
Ускоро ће журка прећи на други крај града
због моје Фантастичне Зоре.
Мигеле, мораш доћи на забаву! Бићеш мој почасни гост!
Стварно? Наравно, дечко мој.
Не могу. Морам да се вратим кући пре зоре.
Заиста морам да те одведем кући.
Била ми је част. Жао ми је што мораш да одеш, Мигеле.
Надам се да ћеш ускоро умрети.
Знаш шта сам мислио.
Мигеле, дајем ти мој благ... Имали смо договор, дечко.
Ко си ти? Шта ово треба да значи?
Фрида! Мислио сам да не можеш доћи.
Рекао си да ћеш однети моју фотографију. Обећао си, Мигеле.
Познајеш овог човека?
Ноћас сам га упознао. Рекао ми је да те познаје.
Хекторе?
Молим те, Мигеле. Постави моју фотографију.
Мој пријатељу, заборављен си.
А чија је то грешка? Хекторе, молим те...
Узео си моје песме. Моје песме су те учиниле познатим.
Шта?
Ако сам заборављен, то је зато што никоме ниси рекао да сам их ја написао!
То је лудо! Де ла Круз је написао све своје песме.
Хоћеш ли му ти рећи или ја?
Хекторе, никад нисам хтео то да урадим. Чинили смо одличан тим, али ти си умро...
и певао сам твоје песме једино да бих део тебе учинио живим.
Како је то дарежљиво!
Стварно сте свирали заједно.
Не желим да свађам око тога. Само желим да то исправиш.
Мигел може да постави моју слику, а ја ћу моћи да пређем мост.
Да видим моју девојчицу. Ернесто, сећаш ли се ноћи када сам отишао?
То је било јако давно.
Пили смо заједно и рекао си ми да би померио Рај и Земљу...
за твог друга. Па, сада то тражим од тебе.
Рај и Земљу? Као у филму?
Шта? Дон Хидалгова здравица.
У филму де ла Круза, Пут кући.
Причам о мом стварном животу. Не! Тамо је. Погледај!
Никада искреније речи нису изговорене. Ово вреди за здравицу. За пријатељство!
Померио бих Рај и Земљу за тебе, друже.
Али у филму, Дон Хидалго отрује пиће.
Живели! Отров!
Те ноћи, Ернесто. Ноћи када сам отишао...
Наступали смо месецима. Ужелео сам се дома...
и спаковао сам моје песме.
Желиш да одустанеш сада када смо тако близу испуњењу наших снова?
То је био твој сан. Снаћи ћеш се.
Не могу без твојих песама, Хекторе.
Идем кући, Ернесто. Мрзи ме ако хоћеш, али ја сам одлучио.
Никад те не могу мрзети. Ако мораш ићи, шаљем те са здравицом.
За наше пријатељство.
Померио бих Рај и Земљу за тебе, друже. Живели!
Отпратио си ме до станице. Али сам осетио бол у стомаку.
Мислио сам да је од нечега што сам појео.
Можда је од кобасице, пријатељу.
Или нешто што сам попио.
Пробудио сам се мртав.
Отровао си ме.
Мешаш филмове са стварношћу, Хекторе.
Све ово време, мислио сам да нисам имао среће.
Никада нисам помислио да би ти могао... да ти...
Како си могао? Хекторе!
Обезбеђење!
Све си ми одузео! Ти пацове!
Побрините се за њега. Није му добро.
Само сам желео да одем кући. Не! Не!
Извињавам се.
Где смо стали?
Хтео си ми дати твој благослов.
Да. Да.
Мигеле, моја репутација...
Веома ми је важна. Не желим да помислиш...
Да си убио Хектора због његових песама?
Не мислиш то, зар не?
Ја... Не. Сви знају да си добар тип.
Тата Ернесто, мој благослов?
Обезбеђење? Побрините се за Мигела. Остаће са нама мало дуже.
Шта? Али ја сам твоја породица!
И Хектор је био мој најбољи пријатељ.
Успех не долази сам од себе, Мигеле.
Мораш бити спреман да урадиш све да би искористио прилику.
Знам да разумеш.
Не! Не!
Пусти ме! Не!
Упомоћ! Да ли ме неко чује? Желим да идем кући.
Хекторе? Дечко?
Хекторе! Био си у праву. Требао сам да се вратим породици.
Рекли су ми да не будем као де ла Круз, али их нисам слушао.
Рекао сам им да ме није брига ако ме се сећају.
Није ме брига ако сам у њиховој глупој соби сећања.
Хеј, дечко. У реду је. У реду је.
Рекао сам им да ме није брига.
Хекторе! Хекторе?
Забораваља ме.
Ко? Моја ћерка.
Она је разлог због кога си хтео да пређеш мост.
Само сам желео да је видим поново.
Нисам требао да икада напуштам Санта Сесилију.
Волео бих да могу да се извиним.
Да могу да јој кажем да је њен тата покушао да се врати кући.
Да ју је много волео.
Моју Коко...
Коко?
Одакле ти ово?
То је моја Мама Коко. То је моја Мама Имелда.
Јеси ли ово ти?
Ми смо... породица? Породица?
Увек сам се надао да ћу је поново видети.
Да ћу јој недостајати.
Ако би некада поставила моју слику.
Али се то никада није десило.
Знаш ли шта је најгоре?
Ако никада не видим Коко у свету живих...
Мислио сам да бих једном могао видети овде.
И јако је загрлио.
Али она је последња особа која ме се сећа.
Оног тренутка када напусти свет живих...
Ти ћеш нестати... из овог.
Никада је нећеш видети.
Никада поново.
Знаш, једном сам јој написао песму.
Певали смо је сваке ноћи у исто време.
Без обзира колико удаљени смо били.
Шта бих дао да јој је поново отпевам... последњи... пут.
Сети ме се
Иако морам да ти кажем збогом Сети ме се
Немој сузе лити
Иако сам далеко У мом срцу те чувам
Теби певам тајну песму Сваке ноћи док смо раздвојени
Сети ме се
Тата!
Иако морам да путујем далеко Сети ме се
Сваки пут када чујеш тужни гитаре пој
Знај да сам са тобом На једини начин који могу бити
Док ниси у мом загрљају поново
Сети ме се
Украо је твоју гитару. Украо је твоје песме.
Тебе би свет требао да се сећа, не де ла Круза!
Нисам написао Сети ме се за свет. Написао сам је за Коко.
Ја сам ужасан пример пра-прадеде.
Шалиш се? До малопре сам мислио да сам у сродству са убицом.
Ти си много бољи. Читавог мог живота постојало је нешто...
што ме је чинило другачијим. А никада нисам знао због чега.
Али сада знам. То је због тебе.
Поносан сам што смо породица!
Поносан сам што сам његова породица!
Данте?
Данте!
То је Данте!
Имелда! Хекторе.
Лепо изгледаш.
Данте! Све време си знао да је Хектор мој отац!
Ти си прави духовни водич.
Ко је добар духовни водич? Ти си!
Данте!
Ено их!
Мигеле! Мигелито! Гледајте, то је Мигел! Добро је.
Хвала Богу. Добро је.
Душо, била сам тако забринута! Хвала Богу да смо те нашли на време.
А ти... Колико пута морам да те одбијем?
Имелда.
Не желим да имам ништа са тобом! Ни у животу, ни у смрти!
Десетине година сам провела штитећи породицу од твојих грешака.
Провео је пет минута са тобом и морала сам да га спашавам из рупе!
Нисам био тамо због Хектора.
Он је био тамо због мене. Само је покушавао да ме одведе кући!
Нисам хтео да га слушам, али био је у праву.
Ништа није важније од породице.
Спреман сам да прихватим твој благослов.
И твоје услове. Али прво, морам да пронађем де ла Круза.
Да узмем Хекторову фотографију.
Шта? Да би поново видео Коко.
Хектор треба да буде у соби сећања. Он је део наше породице.
Он је напустио породицу!
Покушао је да се врати кући. Али де ла Круз га је убио!
Истина је, Имелда. Па шта ако је истина?
Оставиш ме да сама подижем дете...
и сада би требало да ти опростим?
Имелада, ја...
Хекторе!
Понестаје ми времена.
У питању је Коко.
Заборавља те.
Не мораш му опростити.
Али не би требало заборавити га.
Желеа сам да те заборавим.
Желела сам и да те Коко заборави, али...
Ово је моја грешка. Није твоја.
Жао ми је, Имелда.
Мигеле, ако ти помогнемо да вратиш фотографију, вратићеш се кући?
И нема више музике?
Породица је на првом месту.
Не могу ти опростити.
Али ћу ти помоћи.
Како ћемо доћи до де ла Круза?
Мислим да знам начин.
Срећно, дечко. Хвала, Фрида.
Дозволи да ти помогнем... Не додируј ме!
Сви разумеју план? Наћи Хекторову фотографију.
Дати је Мигелу. Послати Мигела кући.
Имате своје латице?
Сада само да пронађемо де ла Круза.
Да?
Да ли те познајем?
То је због убиства љубави мога живота!
Ко... Ко је... Мисли на мене!
Ја сам љубав твог живота? Не знам. И даље сам љута на тебе.
Хекторе! Како си...
А то је због покушаја убиства мог праунука.
Праунука? Мисли на мене!
Ти! Чекај. У родбинској вези си са Хектором?
Фотографија!
За њим!
Обезбеђење! Помозите ми!
Рекла си љубав твог живота. Не знам шта сам рекла.
Ја сам то чуо.
На место, господине. Наступате за тридесет секунди.
Мигеле! Имам је!
Пожури! Хајде!
Даме и господо...
један... и једини... Ернесто де ла Круз!
Склањајте је са сцене.
Певај! Певај!
О, моја Љорона
Љорона светло плаве косе
О, моја Љорона
Љорона светло плаве косе
Иако ме кошта живота, Љорона
Нећу престати да те волим
Попео сам се на највиши бор, Љорона
Да бих могао да те видим
Како је бор био танак, Љорона
Видећи ме да плачем, плакао сам
Ах моја Љорона, Љорона Љорона светло плаве косе
Иако ме кошта живота, Љорона
Нећу престати да те волим
Пусти ме! Иако ме кошта живота, Љорона
Нећу престати да те волим
Заборавила сам какав је то осећај.
И даље си добра.
Мигеле, дајем ти мој благослов.
Да одеш кући, поставиш наше слике и да никада...
Никада се не бавим музиком.
Да никада не заборавиш колико те породица воли.
Идеш кући.
Не идеш ти никуда.
Имелда!
Назад! Сви ви, удаљите се. Ни један корак ближе.
Данте!
Ернесто, престани! Остави дечка на миру.
Превише сам радио, Хекторе. Превише да бих му дозволио да све уништи.
Он је жив дечак, Ернесто.
Он је претња!
Мислиш да ћу му дозволити да се врати у свет живих са твојом сликом?
Да одржи сећање на тебе? Не.
Ти си кукавица! Ја сам Ернесто де ла Круз.
Највећи музичар свих времена!
Хектор је прави музичар.
Ти си само тип који га је убио и украо његове песме!
Убијен?
Ја сам онај који је спреман на све да искористим прилику.
Шта год да је потребно.
Не!
Мигеле!
Опрости, стари пријатељу. Али забава мора да се настави.
Молим вас, молим вас, моја породицо.
Убицо!
Оркестар. Јадан, два...
Сети ме се лако морам да каж...
Гледајте!
Добра маца.
Спусти ме доле! Не, молим те! Преклињем те! Престани! Не!
Не! Не!
Шта сам пропустио?
Добар дечко, Данте!
Мигеле!
Хекторе! Слика... изгубио сам је!
У реду је, душо. У ре...
Хекторе! Хекторе?
Коко.
Не! Још увек можемо да пронађемо слику.
Мигеле, зора само што није.
Не, не. Не могу те оставити.
Обећао сам да ћу ставити твоју слику. Обећао сам да ћеш видети Коко.
Обојици нам понестаје времена, душо.
О не! Не! Она те не може заборавити!
Само сам желео да зна да сам је волео.
Хекторе! Имаш наш благослов, Мигеле.
Без услова.
Не! Тата Хекторе, молим те!
Не!
Иди кући.
Обећавам да нећу дозволити да те Коко заборави!
Ено га!
Мигеле! Стани!
Где си био? Морам да видим Маму Коко.
Шта радиш са том... Дај ми је!
Мигеле, стани! Мигеле! Мигеле!
Мама Коко? Можеш ли да ме чујеш? Мигел је.
Видео сам твог тату. Сећаш се? Тата?
Молим те! Ако га заборавиш, нестаће. Заувек.
Мигеле, отвори врата!
Ево. Ово је била његова гитара, зар не? Свирао је на њој за тебе?
Видиш? Ево га! Тата! Сећаш се? Тата?
Мигеле! Мама Коко, молим те! Не заборави га.
Шта радиш тој јадној жени?
Шта је ушло у тебе?
Мислио сам да сам те изгубио, Мигеле.
Жао ми је, тата.
Сви смо заједно сада. То је једино битно.
Нисмо сви.
У реду је, мамице. Мигеле, извини се Мами Коко.
Мама Коко?
Па? Извини се!
Мама Коко? Твој тата је желео да имаш ово.
Мама, сачекај!
Сети ме се
Иако морам да ти кажем збогом
Сети ме се
Немој сузе лити
Иако сам далеко
У мом срцу те чувам Теби певам тајну песму
Сваке ноћи док смо раздвојени
Сети ме се
Иако морам да путујем далеко
Сети ме се
Сваки пут када чујеш тужни гитаре пој
Знај да сам са тобом На једини начин који могу бити
Док ниси у мом загрљају поново
Сети ме се
Елена? Шта није у реду, душо?
Ништа, Мама. Апсолутно ништа.
Мој тата ми је накада певао ту песму.
Волео те је, Мама Коко.
Твој тата те је толико волео.
Сачувала сам његова писма.
Песме које ми је писао. И...
Тата је био музичар.
Када сам била девојчица...
он и Мама су певали прелепе песме.
Годину дана касније
Сети ме се
Заборавите га
А управо овде је, једно од највећих блага Санта Сесилије.
Дом чувеног писца песама, Хектора Ривере.
Писма која је Хектор писао својој ћерци, Коко, садрже текстове...
свих ваших омиљених песама. Не само Сети ме се.
А тај човек је Тата Хулио.
А ово је Тетка Росита и твоја Тетка Викторија.
А ово двоје су Оскар и Фелипе.
Ово нису само старе слике, они су наша породица...
и рачунају на нас да их не заборавимо.
Реци да сам луд или ме назови будалом
Уживај у својој посети, Хекторе.
Али чини ми се да сам те сањао прошле ноћи
Тата! Коко!
Када сам отворио уста из њих је изашла песма
И ти знаш сваку реч И сви је певамо заједно
Мелодија се свира на нитима наших душа
И ритам нас потреса до сржи саме
Наша љубав ће живети вечно
У сваком откуцају мог поносног срца
Наша љубав ће живети вечно
У сваком откуцају мог поносног срца
Породицо моја, слушај народ мој
Певај у хору, нека свима буде знано
Наша љубав ће живети вечно
У сваком откуцају мог поносног срца
Породицо моја, слушај народ мој
Певај у хору, нека свима буде знано
Наша љубав ће живети вечно
У сваком откуцају мог поносног срца
Превео: Макса
Преузето са www.titlovi.com