Hej... Diši samo, važi...
Hajde, Val, opusti se. Hajde, Val, diši.
Opusti se, tu sam. Sve će biti u redu.
Tvoja sestra je tu.
Imam te. -Hvala.
Bože dragi!
U redu je.
Nemoj samo da kažeš neku glupost.
Dobro jutro, sunašce ili slično. -Nisam htela...
Treba da krenemo, biće gužve. Uradićemo to zajedno, važi?
U redu, idemo zajedno.
Jesi spremna? Jedan, dva, tri.
Izvini. -Samo ti popij sok.
Šta tatina... -Šta s njom?
Nećemo da dramimo oko tate. -Možda nam je otac, ali tata nije.
Nije bio tako loš. -Gde je bio kad se mama razbolela?
Ja ne znam, a ne znaš ni ti. Nije bio kraj njenog kreveta.
Puno je radio. -Nije ga bilo kad joj je bilo teško.
Nije to tako lako, veruj mi.
Nisam tako mislila.
Ponekad ne znamo zašto su ljudi takvi, ali krenemo dalje.
Valeri... Hej?
Možda je njemu bilo teško, ali meni nije.
Radim ovo, jer te neizmerno volim.
Ne bi me se rešila, sve i da probaš.
Ne ideš ti nigde. Ti i ja...
sve više se povezujemo. Zato treba da upamtimo...
da nije gotovo do samog kraja.
A sad idemo po lepe vesti. Prostije ne može biti.
Idemo.
Glavu gore, šampione.
Valeri, Melisa, kako ste? -Držimo se.
Nadamo se najboljem. -Uđite.
Rezultati nisu dobri.
Rak se brzo širi. Zahvatio je levu dojku. Ima ga svuda.
U vitalnim organima, mozgu. -Kad počinjemo hemoterapiju?
Žao mi je, Valeri. -Možemo na hemoterapiju?
Bolje da poživi... -Šta to pričate...?
Jako mi je žao. Mogu da vam preporučim bolnicu...
Puno toga se sad radi...
Tretman tkiva u Nemačkoj. Zamena matičnih ćelija...
Našla sam nešto o tome.
Imamo još dosta opcija. -Gotova sam. -Molim?
Gotova sam, Mel.
Osećam se kao da trčim maraton
koji nema kraja.
Spremna sam da legnem i da se predam. -Šta?
Ne moraš da ostaneš do kraja. -Nemoj ni da pomišljaš.
Uvek si bila tu, išla si za mnom.
Izvlačila si deblji kraj, ali me se nećeš otarasiti.
Zajedno smo, Val.
Do kraja?
I dalje.
Tu sam.
Šta se dešava?
Dobro... -Šta radiš? -Ne radim ništa.
Ne... Ne sad.
Šta je to?
IZGUBLJENO VREME
4 meseca kasnije
U sledećoj emisiji pričamo sa dr. Ksavijerom Ridom,
o knjizi "Izgubljeno vreme". Ja sam Džordž Nori u emisiji...
Halo? -Valeri? Ovde dr Teri.
Rezultati su izuzetni.
Valeri, jesi tu? -Da, tu sam.
Tvoj ubrzan rast kose... Još uvek je nejasno...
A rak? Potpuno je nestao.
Kao i moja sestra. -Ako možeš da navratiš...
Tako mi je žao...
TRAŽI SE ...moja sestra Melisa,
Karteru, reci mi da imaš nešto novo? -Jesi dobro?
Da. -Imam nešto za tebe. Vidimo se sutra u gradu?
Mogli bi na kafu? -Ali ne na poslu. -Dobro.
Probaj da se odmoriš, važi? Vidimo se sutra. -Vidimo se.
Stive...? Jesi je video? Da, ako čuješ bilo šta...
Važi.
Rajane? Ovde Valeri.
Ne. Ništa.
Policija nema ništa. Ni traga od nje.
Ovde Valeri Drajfus.
Tražim svoju sestru, Melisu.
Ne... Znam.
Naravno da nema smisla. Zato i pokušavam sve živo.
Valeri...
Pazi na sestru.
G. Kofi? Šta tražite u mom stanu?
Izbacivao sam smeće, ali sam čuo neku buku.
Dolazila je iz tvog stana.
Zar ti izgleda kao da mi treba pomoć?
Ne, što bi ti trebala?
Da, znam.
Pušiš u mom stanu? Molim te...
Čekaj.
To je sve? -Zatvori vrata kad izađeš.
Šta je bilo, curo? Pojela ti maca jezik?
Šta je u torbi? -Ne! -Kakvi su ovo papiri?
Smiri se. Samo da ti pregledamo torbu. -Ne!
Začepi i sve će biti u redu.
Volim kad zalutate u mom kraju. -Pusti je.
I ti ga tražiš?
Hoćeš da se kačiš sa mnom?
Ti si neki zajeban lik? -Jesam zajeban lik. Da.
Dobro si. U redu je.
Šta ti radiš ovde? U redu je.
Hajde.
Zašto?
Zašto to radiš sebi?
Centar si oblepila flajerima. Sama?
Ja bar nešto radim. -Mogla si da stradaš.
Uradiću sve što treba. -Ne prolazi to kod mene.
Više ne.
Stalo mi je do tebe, Val.
Jako puno.
Prekini.
Ne mogu. Ne, dok je ne nađem.
Dobro.
Zašto mi daješ ovo?
To je sve što imamo o slučaju. Mislio sam da ti može pomoći.
Zezaš me? -Nemam izbora.
Skinuli su me sa slučaja.
Melise nema. -Znam.
Mora biti još nečega. -Prošlo je 12 sati od nestanka.
Imamo tvoju izjavu i nestalu osobu.
Znaju da smo bliski, zato i nisi osumnjičena.
Ma daj, ona je moja sestra. Jesi ti nekad izgubio nekog?
Ponekad treba produžiti dalje, Val.
Lakše reći nego uraditi. Ona je tamo negde.
Nadam se da si u pravu.
Jesam u pravu.
Znam. Dođi ovamo.
Naći ćemo je, dušo. Naći ćemo je.
Idi kući. Odmori se, važi?
Razbolećeš se opet, ako nastaviš ovako.
Moram da idem. Radim, žao mi je.
Pravo kući, važi? -Važi.
Imaš moj broj, ako ti trebam.
Pravac kući.
U redu je. U redu.
Hajde.
Hoćeš da pričamo, dušo?
Ne znam ni šta bih rekla.
Trebaš mi.
Ali ne želim da pričam.
Budi spremna.
Ne mogu.
Dušo... Ne radi mi više ovo.
Nije pošteno. -Nemoj dušo...
Ne radi mi to. Ostani. -Prosto moram da odem.
Molim te? -Ne mogu.
Otmice vanzemaljaca
1954. Hju Everet je izneo ideju da postoje paralelni univerzumi,
poput našeg. U njima su se razvile drugačije vrste,
nama neznane, dok su ljudi možda i istrebljeni.
Izgubljeno vreme.
Ja sam doktor Ksavijer Rid.
Hoću da znate da iako vam sve izgleda crno, niste sami.
Mnogo vas je imalo
bliski susret. Samo se ne sećate kada i gde.
Ako ste iskusili to, kao što sam ja,
onda očajnički tražite odgovore.
Te odgovore možete pronaći u mojoj knjizi, Izgubljeno vreme.
Šta je izgubljeno vreme?
Da vas pitam.
Jeste gledali TV, film ili vozili kola
i odlutali, kao da su prošli sati?
Trgnete se i shvatite da se sve desilo u treptaju oka.
Jeste se zapitali gde je otišlo vreme?
Sv. Avgustin je rekao da vreme ima trostruku sadašnjost.
Sadašnjost koju doživljavamo. Prošlost koje se sada sećamo.
I budućnost, kao sadašnja očekivanja.
Dajte mi primer kako se vreme može oblikovati u sadašnjosti?
Već viđeno.
Još neko? -Sanjarenje?
Sanjarenje, tačno. Da? -Košmari?
Košmari. Već viđeno, sanjarenje, košmari.
Jesu li to plodovi naše mašte,
ili sećanja kojih se bojimo da bi ih upamtili.
Šta bi Valeri rekla? I ja sam bio kao ona.
Nisam verovao ni u šta. Nisam mogao da dodirnem,
vidim, osetim ili namirišem.
Sve do jednog trenutka.
Kada sam izgubio vreme.
Išao sam kolima na utakmicu, kada je moj život naglo stao.
Pojavilo se treperavo svetlo, pa je nestalo.
Kao i moja žena, Lili.
Pola dana je prošlo... u trenutku.
Gde je nestalo vreme? U stvari, nije otišlo nigde.
Vi ste.
Vreme vam je pregazilo...
sigurnost, nevinost.
Nešto tako jedinstveno, tako sveto,
što ne može biti vraćeno.
Prognano iz raja.
Razmislite o tome.
Želeo bih svima da se zahvalim što ste došli.
I pozvao bih vas da uzmete moju knjigu,
koja će vam, nadam se, dati odgovore koje tražite. Hvala.
Dr. Rid, sjajni ste. Ja sam vaš veliki fan. -Hvala. Ime? -Greg.
Izvolite. Hvala što ste došli.
Dođi. Pogledaj gore na balkon.
Drži ga na oku.
Šta radiš ovde?
Čekam autogram. -Pratiš me. -Ne...
Volim ove uvrnute stvari.
Upustićeš se u sve ovo? -Trebaju mi odgovori. -Znam.
A ovaj lik će ti pomoći? -Ne znam. Možda i hoće.
Brinem se za tebe. -Ne brini, dobro sam.
Ne, nisi.
Detektive Karteru.
Uživali ste u prezentaciji? -Da. Ona fora sa imenom...
Video sam lika koji je to uradio u Vegasu.
I ja sam video. Ali to je bio trik.
Doktore Rid... -Val?
U redu. Čujemo se sutra. -Važi.
Doktore Rid, čekajte.
Hoću odgovore. Moram da nađem sestru.
Još nisi spremna za odgovore.
Dođi u moje utočište.
Dr. Ksavijer Rid
Ovo je njegovo utotičište. -Dobro jutro, Valeri.
Znate ko sam? -Dr. Rid je rekao da vas očekuje.
Možete me zvati sestra Meri.
Posle vas.
Moram da pričam s njim. -To trenutno nije moguće.
Ali, imam pitanja.
Ako ostanete, videćete ga kada on bude imao vremena.
Hoće to biti uskoro? -Sve u svoje vreme.
Utočište je potpuno odsečeno od sveta.
Telefoni nisu dozvoljeni.
Uzećete ga pri odlasku. -Neću ostati preko noći.
Možete otići kad god želite. Vrata su iza mene.
Ali mi imamo svojih pravila.
Hvala, gđice Drajfus.
Pratite me.
Svaki gost ima svoju sobu, a iskustva treba zabeležiti.
Potpuno je bezbedno.
Ne zvuči mi bezbedno. -Doktor predlaže da svako
iskaže bol na svoj način.
Koji je tvoj problem? -Nema problema.
Glasovi u mojoj glavi. Preglasni su.
Doktor ovo podstiče? -Podstiče samoizražavanje i preispitivanje.
Sve što vam može pomoći da pronađete put ka istini.
Dođi.
Soba je na kraj hodnika. -Ne treba mi. -Prenoćite.
Ne ostajem. -Samo tako možete videti dr. Rida.
Eliot će vas pozvati na sastanak grupe.
Mogu li vam pomoći?
Šta tražite ovde?
Nije tu.
Jeste li je videli? -Video sam da je jutros bila tu.
Znate vi mene, pazim na sve. -Da, naravno.
Je l' ovo po zakonu?
Isuse! -Da. Znam. Nije joj dobro.
Nešto vam je ispalo.
Detektiv Bil Lens. -Ej, Bile, ovde Karter.
Kako si, Kartere? -Dobro. Treba mi usluga. Lokacija.
Vi biste trebali biti u svojoj sobi.
Žao mi je. -Ne brinite. Svako ima svoj način na koji reaguje.
Ja sam g. Eliot. Doktor vas traži.
Mesto je staro? -Prilično. -Lako je izgubiti se.
Nemaš pojma koliko.
Hvala, g. Eliote.
Jesi imala vizije o sestri?
Stigla je plavuša, pa možemo početi?
Izvoli, sedi.
Svi vi patite od post traumatskog stresa.
Deo ste odabrane grupe, koju zovem Nestalo vreme.
Lepo ime. Može da prođe.
Je l' tako curo? -Nisam ti ja cura!
Pipni me još jednom i biće ti poslednje. -Ruke k sebi.
Ovo nije grupna samopomoć ili pomoć u 12 koraka.
Nema pipkanja.
Svi imate pitanja na koja želite odgovore.
Ja mogu da vam ih dam.
Naš posao će biti težak, direktan, a nekad i bolan.
Ali će vas navesti na odgovore koje tražite.
Meri?
Hvala ti, Meri.
Svi imate različite simptome.
Džilijan, ona...
Ona živi u Numeni.
Funkcioniše na višoj frekvenciji, zato oseća vibracionu energiju.
Čuje glasove. I naravno, krvari joj nos.
Gejl ima sinesteziju. Nervni završeci su joj hiper osetljivi.
Svi vi imate tačku pucanja. Koje ćemo da izbegavamo.
Čak i ti, Riko.
Svakome ću pomagati oko njegovih simptoma.
Doktore, vreme je.
Napredovali smo danas.
Odmorite malo. Vidimo se sutra.
Radujem se radu sa vama.
I upamtite, vrata su vam otvorena ako želite otići.
Ali ako odete, nikada se ne možete vratiti.
Šta, do vraga...?
Svakog dana mi je gore, treba mi nešto.
Meni ne trebaju ova grupna sranja.
Gejl? Šta se desilo tebi?
Moj partner...
Bili smo u patroli,
i jednog trenutka bio je mrtav. Rasporene grudi.
Obeležili su ga simbolima.
Ja sam bila suspendovana i pod istragom.
Izgleda da ni policija ne veruje u NLO. -NLO?
Šta misliš zašto sam ovako obučena? -Jer si poročna?
Jer se zezaju sa nama!
Najslabije svetlo mi smeta, najmanji miris mi se zgadi!
Čujem iglu kada padne! I mogu...
Tebe nisu sjebali?
Meni su oni najbolja stvar koja mi se desila.
Pre toga, moj život je bio dosada. Sigurno smaranje.
Sigurnost nije dobra. Ubija nas iznutra. Oni je ne vole.
Sigurnost ne postoji.
Ko su "oni"?
Sigurnost jebeno smara.
Ne bi verovale šta sam radio u zadnja 3 meseca.
Više me nije briga.
Žena i deca su otišli kad su počeli košmari.
Mislili su da je to zbog Iraka.
Jebeš ga, sad sam samac. -Sad je dosta!
Dobro, žao mi je. -Oslobodi ga, Gejl.
Idite u sobe.
Kako god. Probaj opet i polomiću ti prste.
Mene to pali, u stvari.
Predlažem da vas dvoje uradite isto.
Čeka vas jako duga noć.
Rekoh da sranja postaju sve gora.
Stvarno sam bila na ivici...
Neizlečiv tumor sam dobio od njih.
Mogu šlogirati u trenu. Šta sad kažeš za ivicu?
Žao mi je.
Kako god... Jebeni rak, a?
Vidimo se ujutru ako ne poludimo pre toga.
Dobrodošla na dno dna.
Očekivao sam te, Valeri. -Došla sam po odgovore,
oko kojih možete da mi pomognete.
I hoću. Ali odgovori koje tražiš su u tebi.
Ja ti mogu pomoći da im pristupiš.
Onda mi pomozi. Zašto sam još uvek živa?
Zašto je moja sestra... -Hajde, reci, Valeri.
Zašto je oteta? To si htela da kažeš?
Nema dokaza!
Gde su dokazi!? Niko to ne zna. Policija, Karter...
Neće ih biti. Zato je i pipavo. Nema forenzike, ni otisaka.
Samo delići iskustva, zakopanih u tebi.
Zato sam ti i predložio da dođeš ovde na sigurno tlo.
Daleko od onih koji bi da te drže u mraku i strahu.
Moraš se osloboditi straha da bi se setila šta se desilo.
Kako to da uradim?
Predajom.
Oslobodi se iluzija kojih se držiš.
A novu stvarnost ćeš stvoriti,
kada u potpunosti prihvatiš ovu.
Pusti me da ti pomognem.
Obećavam da će istina isplivati.
Bile, Karter je. Imaš nešto o onoj adresi?
Još uvek tražim. -Treba mi odmah. Ovo je zbog Valeri.
Ali sviđa mi se. Dobra je. -Još ne zna.
Ne zna za tebe.
Ko je tamo? Ne želim da idem.
Počnimo sa njom.
Valeri, Valeri...
On gleda...!
Ko si ti? -Budi spremna!
Šta se ovo dešava?
Ovde Karter. Šta si našao?
Jesi? Primio sam. Hvala.
Pa, nemoj da mu kažeš.
Briga me šta ti je kapetan rekao. Nemoj da mu kažeš.
Da.
Ako se ne čujemo, znači da nije išlo po planu.
Ona je malo više od toga.
Važi. Hvala, čućemo se.
Da. Posle.
Ne!
Bože moj! Ne...!
Ne...
Ne diraj me!
Ne klince...!
Nemoj moju decu!
Hoće ono što je u meni! -Hoćemo ono što je naše.
Ali se ne da. -Nije njihovo.
Ne...
Ne...!
'Bem ti. Prestani! Jebene baterije!
Bože!
Ne! Prestanite!
Bože! Odlazite! Odlazite...!
Ne možeš! Ne možeš!
Previše je! Umuknite...!
Ubili su je.
Oni su joj to uradili. -Odlazimo odavde!
Jesi se izgubio?
U redu sam.
Valeri Drejfus, gde je ona?
Ona želi da bude ovde. Niko ne odlazi.
Mislim da ne razumeš. Ona ide sa mnom. Sad.
Gde je ona? -Ovde. -Neću da ponavljam.
Došao si samo zbog nje.
Kako ljudski.
Izlazite!
Izlazite iz moje glave! Odlazite!
Idi, idi... Marš iz moje glave!
Moramo da vratimo i uzberemo Nubota.
Riko!
Riko, otvori vrata.
Riko?
Košmari.
Ovo se ne dešava. -Dešava se.
Znao je. Znao je da ćemo da uradimo ovo.
Bože! Džilijen.
Šta to radite? -Eva?
Ne, Eva! -Nedostaje mi sestra.
Sve se meni dešava, meni, meni...
Svi ste vi tako slabi. Eva je naša. -Bori se, Eva! Bori se!
Ne može. Ti sada pripadaš njemu.
Imaš posetioca.
Zašto mi ovo radiš?
Tata dolazi. -Šta?
Gde smo? -Trebaš mu.
Jesam ti nedostajala, sestro?
Ti nisi moja sestra.
Sad si spremna.
Zašto?
Ti si snažna. Za razliku od sestre.
Gde je ona? -Gde je ona?
Probudi se!
Vidi ko je tu? Došao je da te spasi pa smo ga pustili.
Tvoj heroj.
Vreme je za razjašnjenja. Da ti odgovorim na pitanja.
Bila si pripremana i spremna si.
Imaš jedan ovakav. Zovu se Nuboti.
U tebi je.
Tvoja sećanja, DNK, tvoje biće prikačeno je na njega.
Vidiš, mi tražimo ono što je uklonjeno iz Adama i Eve u
Rajskom vrtu, pre nego što je zagrlizla jabuku.
I sve smo bliži.
Pošto ljudi mogu da se uzdignu, razviju,
Nubot mora da se razvija, neguje i uzgoji
u vama.
Sve do trenutka dok ga ne uzmemo.
Božji gen.
To je novo Postanje.
G. Eliote.
Naša rasa umire. Zato nema moralne dileme.
Nubot u tebi će portalom preneti DNK na naš svet.
Spasićeš našu vrstu.
Osetićeš kako se stvorenje odvaja od kičmene moždine.
Biće jako bolno.
Ali će proći.
Odmorićeš se.
Zauvek.
Šta su ti uradili, dušo? Šta su ti uradili?
Biće sve u redu, ostani sa mnom.
Ostani sa mnom...
Volim te...
U redu je, u redu...
Hajde da te obučem, dušo. Moramo da idemo... Hajde.
Vodim te odavde, hajde.
Moramo da idemo. Vodim te odavde.
Karteru, mogu sama. -Jesi li sigurna? Idemo.
Idemo.
Stani!
Prati me, hajde.
Budi blizu mene.
Hajde, dušo! -Čekaj, čekaj...!
Eva... Čekaj, Karteru, moramo otići po Evu.
Ko je Eva? -Devojka po koju treba da se vratimo.
Vodim te odavde. -Čekaj! Moramo po nju. Molim te.
Ne mogu da je ostavim. -Gde je? -U svojoj sobi.
Molim te!? -Dobro, idemo...
Zovem se Eva Serling.
Neću im dozvoliti da me pobede. Uzvratiću!
Iluminati... Zli... Iluminati.
Eva?
Dušo, hajde. -Valeri? -On će nam pomoći da izađemo.
Idemo kući. -Dušo, neću te povrediti. Vodim te odavde.
Budi uz Valeri, važi?
Ne! Ne, ne...
Gubiš sve koje voliš. -Ne...
Beži.
Oprosti...
Razočarala si me. -Šta nam se desilo?
Moj dar tebi.
Pomozite...
Šta se dešava?
Mel... Oni su mi... -Šta?
Otvorili su me
Gde? Gde, pokaži mi!?
Boli...
To su oni...
Slušaj me... Moja divna sestro.
Ja sam već mrtva. Slušaj me. Ti moraš da živiš za nas obe.
Da. -Ne... Šta to pričaš?
S tobom sam do kraja.
I dalje? -Uvek.
Ne...!
Trebali ste uzeti mene!
A ne moju sestru. Zašto ste mene vratili?
Tvoj genetski kod je napredniji.
Zašto ne završimo ono što smo počeli?
Zdravo, Ride.
Nedostajala sam ti?
Još se igraš doktora? Još uvek tražiš raj?
Još pokušavaš da se uzdigneš? Promeniš?
Zar ne bi svi trebali? Ne veruj nikome, Valeri.
Sad je pod našom zaštitom. -Zaštitom, ili zatočeništvom?
Kakva zaštita? -Gotovo je.
Kako? Kako je ovo moguće?
Deluje tako stvarno... -Zato što jeste stvarno.
Vas dve ste posebne. Znamo jer vas gledamo.
Jesi spremna da je pustiš? -Imali smo divne trenutke.
Bolje od mnogih.
Sada je kraj. -Ne, ne...
Zbogom Melisa.
Niko ne odlazi zauvek.
Može li on da se vrati?
Verovatno.
A tvoja vrsta?
Mi smo prosto tu. Gledamo i čekamo.
Šta?
Tebe da otvoriš vrata.
I uđeš.
Gde smo?
Promenila si ishod.
Sad moraš da se vratiš.
Ishod? -Rid. Moramo zaustaviti njegovu vrstu.
Postoji više ishoda koje možeš da doživiš.
Svaki mogući ishod dešava se u drugim dimenzijama.
Svi ti paralelni univerzumi zauzimaju isti prostor,
ali u različitim dimenzijama.
Jako male razlike u izboru ili mišljenju,
mogu izmeniti čitav svet.
Promeniće ishod.
Tvoj ishod.
Baš kao što majušni leptir mahne krilima,
i napravi uragan.
Svi mi igramo svoje uloge.
Ja igram svoju, tako što te vraćam u drugu dimenziju.
Ti to razumeš.
Jesi spremna?
idi!
Eva?
Valeri?
Nećemo te povrediti.
Ne...!
Šta si uradila? Šta? -Htela je da te ubije...
Kako to misliš?
Njeno telo je moje.
Bežite.
Kreni, kreni! Odmah!
Hajde! Idemo!
Dušo...
Ne znam da li ćemo se izvući.
Ali ne odustajemo, jesmo se razumeli?
Beži, beži!
Karteru!
Zdravo, poručniče.
Dugo čekaš? -Neko vreme.
Izgledaš prelepo. -Hvala.
Jesi li spreman? -Ne. -Hajde, završimo s tim.
Jesi ti dobro? -Da. -Ma daj, zvala si Kofija?
Budi ljubazan.
Zdravo. Hvala što si... -Ma, naravno. Koja zabava.
Čestitam na unapređenju. -Hvala. Hvala što si došao.
Karteru. -Džone, kako si? -Dobro.
Čestitam na unapređenju. -Hvala za pomoć oko slučaja.
Nema na šta. To mi je posao. -Odmah se vraćam. -Važi.
Vidimo se. -Da te upoznam sa ženom. -Drago mi je.
Nedostajala mi je. Kako je ona? -Ide na bolje.
Hvala na svemu. Hvala puno što si pazio stvari.
Jesi našla odgovore koje si tražila?
Zdravo, Valeri.
Spasila si svog heroja?
Imaš to što meni treba, a ja imam tvoju sestru.
Vreme je.
prevod i obrada: dejaspo www.prijevodi-online.org
Preuzeto sa www.titlovi.com