www.nxtgn.org
Far, jeg er taget til byen.
Du skal ikke hente mig.
Der er udgangsforbud her. Pas godt på dem.
Jeg er ked af det.
Jeg elsker dig.
Danske tekster: SUBLiME
Du lytter til NPR, din vært er David Newborn -
- det er Verdensnyhederne og nu til dagens overskrifter.
Efter det verdensomspændende udbrud -
- lykkes det nu regeringen at bekæmpe -
- Necroambulis virus epidemien.
Landbrugsministeriet har ikke fundet en løsning på inficerede døende afgrøder.
Ministeriet anbefaler afbrænding af afgrøder -
- i et forsøg på at fjerne det der hindrer afgrødernes vækst.
Vend tilbage til jeres hjem.
Udgangsforbuddet starter kl.08.00.
Indbyggere i hovedstæder og byområder er de hårdest ramte -
- grundet hurtig indsats og karantæne -
- er de ugentlige smittetal faldet til 30 %.
Undtagelsestilstand er stadig gældende.
Regeringens læger og seruminstituttet -
- har været tavse angående en kur eller vaccine.
Med hensyn til de smittede, fastslår videnskabsfolk -
- at en forøget lugtesans er tegn på -
- hvad der kaldes "Forvandlingen."
Undersøg hende for smitte.
Kig på huden. Vi fik en mere.
Overtrædelse af udgangsforbuddet, se om hun er syg og kom med hende.
Læger med stadie tre patienter skal huske at -
- der er karantæneafhentninger kl. 17.
Du burde ikke være her.
Det er afdelingen for smittede, det er farligt.
Min datter er her.
- Hvad er hendes navn? - Maggie.
Marguerite Marguerite Vogel.
Marguerite Vogel...
Mr. Vogel?
Din datters bidsår var meget slemt.
Vi ved meget om det -
- men vi kan endnu ikke stoppe det.
Hun bliver sikkert mere aggressiv.
Hun mister appetitten men den kommer tilbage.
Se på mig.
Når det sker, skal hun i karantæne.
Normalt ville jeg ikke udskrive nogen med hendes smittetype.
Det er for at gøre Vern en tjeneste.
Karantænen varer i otte uger.
Sig farvel og bring hende til Blaire.
Jeg sender papirerne til Vern.
Han følger op på det og vil besvare dine spørgsmål.
Held og lykke Mr. Vogel.
Far?
Jeg har ledt overalt efter dig.
Jeg er ked af det.
Hvad sagde han?
Lægen?
Vern hjalp med at få dig udskrevet.
Lad være med at klø i det.
- Hvor skal du hen? - Indenfor.
- Mag. - Der sker ikke noget.
Hallo?
Maggie? Ind i bilen!
- Hvad er der galt? - Bare gør det.
Mor, far er hjemme.
Slap af, skat Har du pakket?
Skal Pæne Pony med?
Nå, du tager den ikke med.
- Har du det hele? - Ja.
- Molly. - Far
Vi har savnet dig.
- Det er godt at se dig - Hej Moll.
Hvad er der sket med din arm?
Jeg kom til skade.
Jeg fik en rift men mor ordnede det.
- Hvem ordnede din? - Lægerne.
Var det der, du var?
Ja, det tog noget tid før de fik det ordnet.
Jeg har savnet dig.
Far sagde, at du var syg, men er du er ved at dø?
Bobby...
Nogen af børnene i min skole blev smittet.
Jeg kendte en af dem, Steven.
Jeg var ikke vild med ham men han fortjente ikke at dø.
Gør det ondt?
Nej, ikke mere.
Hvorfor skal vi bo hos tante Linda?
Fordi jeg smitter.
Mor er bange for at vi bliver smittet.
Det er fordi, hun elsker dig.
Smut nu og vær sød ved Molly.
Bobby?
- Jeg har savnet dig - Jeg har også savnet dig.
Er I klar?
De fortæller os, at patienterne har flere dage -
- før de når det sidste stadie.
Bliv hængende på kanalen. Som det næste, skal vi tale...
Kunne du ikke hjælpe med opvasken?
Caroline laver noget mad til os.
Jeg er ikke sulten.
Allie har ringet et par gange.
To uger?
Har du brugt to uger på at lede efter mig derude?
Ja.
Jeg har lovet din mor, -
- at jeg ville beskytte dig.
Ja, men... Hvad med jer?
- Hvad hvis jeg skader jer? - Bare rolig.
Caroline og jeg, har taget vores forholdsregler.
Du skulle ikke har bragt mig tilbage.
Du er nødt til at spise noget.
For min skyld.
Jeg prøver.
Maggie? Hvor er dine bandager?
Jeg er så glad for at jeg kom ned.
Jeg ved det, jeg ved det.
Jeg kan bare ikke se på det.
Jeg kan ikke se det, når jeg ved hvad der sker med hende.
Jeg kan bare ikke gøre det, Wade.
Undskyld.
Jeg forstår det bare ikke.
Jeg bliver ved med at spørge ham og spørge ham -
- men han giver mig ikke nogen svar.
Wade?
- Du har ringet til Fred og... - Ken.
Vi er i øjeblikket ude på gården.
Læg en besked og vi ringer tilbage til dig.
Det var forfærdeligt.
Men det var ret sjovt.
Hvad synes du om at skolerne åbner?
Nej, du ikke lade som om dårlige ting ikke sker derude.
Dårlige ting?
Nå nu, som regeringens sanktion -
- folk der er registreret i systemet og er sendt hjem med familierne.
De har tvungne aftaler med lokale læger, -
- der rapporterer til hospitalerne i byerne.
Og hvis de ikke kommer...
Ja, og hvor lang tid tager det før de forvandler sig?
Hvor lang er den tildelte tid?
Man siger seks til otte uger varer forvandlingen.
Men, vi ved det er forskelligt afhængigt af, hvem du er.
Hvad hvis nogen forvandler sig tidligt?
Hvor mange mennesker vil de gøre fortræd...
Maggie!
Nej, det gør du ikke og skrider.
Du sender ikke halvdelen hjem og håber, de kommer hjem for at blive dræbt.
Du dræber dem. Det er alt.
Mag! Er du okay?
Din finger!
Kom her, jeg har dig.
Her, skat. Sæt dig ned.
- Caroline? - Lad os se, hvad jeg har.
Jeg ringer til vores læge.
Ja, det er fru Vogel. Caroline Vogel.
Ja, jeg ringer angående min steddatter.
Det haster.
Det er en nødsituation.
Gå om bag mig.
Nathan.
Nej, lad være! Lad nu være, far. Vær nu sød!
Gå hjem. Bare gå hjem.
Vær sød og sige noget.
Nathan, vær nu sød.
Jeg bad ham sige noget.
Maggie plejede at babysitte for hende.
Det skulle gøres. Det var det rigtige.
Det var Bonnies fejl.
Var det?
Hun holdt dem i huset uden at sige det til nogen.
Hun burde have bragt dem i karantæne.
Vi havde sgu nær hele stationen derude.
Nu kan vi ikke finde Bonnie.
Hør, Wade. Når den tid kommer...
- Nu, Ray. - Jeg ved det.
Jeg ved, hvad du tænker, men...det er det bedste.
Tænk på hvad de to kunne have gjort i dag -
- hvis du ikke havde været derude.
Karantæne regler gælder alle, Wade.
- Vågn op! Kig på... - Holt!
Hent alle lastbiler fra Owensboro. Sig vi har to lig.
Holt.
Utroligt.
Hør Ray, du og jeg, har været venner længe.
Du har altid været der for os, -
- især efter Sarahs død.
Men jeg lover dig, -
- hvis du, ham, eller nogen anden kommer ud her efter hende...
Hun er min datter, Ray.
Lastbiler kommer herned i morgen tidlig og henter ligene.
Wade...
Tænk over, hvad du måtte gøre i dag, -
- hvad du måske må gøre i fremtiden.
Hvordan har hun det?
Sover hun?
Hendes finger er væk. Det sørgede hun for.
Jeg har lagt forbinding, -
- men hun nægter stadigvæk at gå til lægen.
Det regnede jeg også med.
Hvad sagde Ray?
Han sagde, at Bonnie holdt dem indespærret et stykke tid.
For længe.
- Jeg slog begge ihjel. - Nej.
De var allerede videre.
- Der var noget i deres øjne. - Wade.
Du kan ikke gøre dette mod dig selv.
Bonnie skulle have taget dem ind.
Og hvad med Mag?
Hvad sker der hvis hun kommer tæt på.
Tænk ikke på det lige nu.
Bare...
Lad os nyde den tid vi har med hende.
Hvad er det.
Wade?
Bliv her.
Bonnie?
Det er sent.
Hvordan har Mag det?
Helt fint.
Lægerne gav os alle disse regler -
- og papirer om børn med hendes lidelser.
Lås emnet ind om natten.
Rør ikke emnet uden handsker.
De sagde aldrig hendes navn Julia.
Hun var kun fire. Hun var skræmt.
Hun sov ved os de fleste nætter.
Vi skiftes til at holde vagt ved hende.
Hun fik det værre.
En nat kom Nathan ind -
- han vækkede mig ikke. Næste morgen var døren låst.
Låste sig selv inde med hende.
Jeg hamrede og hamrede på den satans dør.
Jeg græd til jeg ikke kunne mere.
Stadig ingen lyd.
Men han vidste det.
Han vidste hvad han gjorde.
Tag mig derhen.
Far! Der er telefon til dig.
- Hallo? - Mr. Vogel?
- Ja? - Hallo, Sir. Det er Mr Garmen -
- fra karantæne afdelingen på St. Mary's Hospital.
Vi ringer for at informere om at vi har planlagt et møde -
- med Dr. Vern Kaplan angående din datter -
- med hensyn til karantæne.
I morgen besøger vi Vern angående din finger.
Ingen protest. Hører du?
James, Carrie kom herover. Med det samme.
Kom og sid ved mor.
- Wade. - Vern.
Tag en dyb indånding.
Slip det ud.
Lungerne er okay.
Scanningen viser at astmaen er på retur.
Og din hjerterytme er meget stærk.
Det er godt.
Lad os kigge på armen.
Det ser ud til at sprede sig.
Maggie, Hvad er der sket her?
- Hun brækkede den. - Jeg skar den af.
Hvorfor gjorde du dog det?
Hvad nytter en finger, hvis din arm falder af?
Maggie, din arm falder ikke af.
Der er meget vi ikke ved om dette.
Men dette forfald vil stoppe.
Du beholder din arm. Forstår du?
Jeg tager en prøve.
Allie har spurgt efter dig.
Hun sagde hun har forsøgt at ringe et par gange.
Jeg ved hun gerne vil høre fra dig -
- ring til hende! Lægens ordre.
Færdig.
Nu mangler vi kun at forbinde det.
Jeg kalder Judy ind og ordner det.
Der er du.
Hun er stærk men efter hvad jeg har set -
- udvikler det sig hurtigt i hende.
Snart vil hun ikke have noget mad.
Hun vil have noget mere.
Huden vil begynde at lugte som kød.
Når det sker har du et par muligheder.
For det første få hende i karantæne.
Det gør jeg ikke.
Jeg regnede heller ikke med det.
Min rapport vil udtrykke at hun forvandler sig langsomt -
- det vil købe dig lidt tid.
Forslag to. Vi giver hende det medicin de bruger i karantænen.
I det mindste er du hos hende når hun får det.
Og ikke hos en masse fremmede eller andre smittede.
Du ved hun ikke mærker noget lige nu.
Hun vil mærke dette.
Rapporten siger det er smertefuldt. Helt ekstremt.
Hele vejen til enden.
Hvad er forslag tre?
Gør det hurtigt.
Caroline, maden er lækker.
Ovnen lukkede ned.
Noget er virkelig...
Synes I det er sjovt?
Ingen dessert til nogen af jer.
Er det en trussel eller en straf?
Hvorfor har du egentligt stadig det skrammel.
Fordi jeg stoler på det skrammel.
Caroline har haft fire biler og alle brød sammen.
Jeg ved det.
Jeg måtte hente hende sidste gang.
Hvad har du samlet hende op i?
Ser du?
Hvad læser du der?
Den hedder "Morning Light of the Past".
Den var i en af mors kasser.
Det er ligesom virkelig, virkelig underligt.
Din mor var en bogorm.
Op til i dag, ved jeg stadig ikke, hvad hun så i mig...
For hun havde alt. Hun var klog, smuk -
- og hun havde de lange ben. - Okay, far. Tak.
- Det er nok. - Hvad? Jeg siger det bare.
Jeg mener, al den tid, vi datede forsøgte hun at give mig bøger.
Hun ville altid have mig til at læse mere.
Og jeg havde aldrig tid, med gården og alt det.
- Du læste altid for mig. - Hun fik mig til det.
Jeg husker, lige før du blev født...
Jeg købte en hel masse bøger.
Og din mor var så god til planter.
Der var en bog, jeg læste for dig igen og igen.
Den hed "A Daisy´s Journey".
Det var sådan, du fik dit navn.
- Er der en Marguerite i? - Din mor elskede de blomster.
Hun elskede dem bare.
Og hun var så stærk.
Hver gang hun måtte kæmpe igen, så gjorde hun det.
Ved du, at du har meget af din mor i dig?
Måske...var det bilen...
Hvad?
Grunden til, at mor elskede dig.
Det var det helt sikkert. Min bil.
Nej!
Maggie? Allie er her.
Der er hun jo.
Hvor har du været?
Jeg har ikke haft det så godt.
Hvordan har du det så nu?
- Lige nu? - Ja.
Hvorfor?
Trent, Candace og et par andre -
- tager ud til reservoiret i aften.
Jeg ved godt, det ikke er som en hyggetur til KC -
- men skolen starter snart og jeg tvivler på vores forældre -
- lader os være ude længere end det.
- Trent tager med? - Ja. Hørte du det?
Hvordan har han det?
Jeg ved det ikke. Han virker okay, men du skal nok ikke tage mit ord for det.
- Du burde selv komme og se. - Okay.
Kom. Alle savner dig. De vil se dig.
Jeg savner dig, og jeg vil ikke af sted uden dig. Okay?
Kom lige hurtigt.
Hvad?
Jeg fandt det på sofaen forleden og hængte den på denne gamle ting.
Tænkte, du måske ville have det på.
- Tak. - Det er ingenting.
Smut nu, inden Allie eksploderer.
Jeg ved det. Vi er sent på den.
Og du har en dejlig ung mand, der venter på dig.
Bliver det sådan hele aftenen?
- Ja, faktisk. - Tag mig derhen nu.
- Sådan. - hej, hvordan går det?
Hej. Længe siden.
Jeg fatter ikke, hvorfor de åbner skolen.
- Tingene skal tilbage til det normale. - Normale?
Hvad er normalt omkring ved alt dette?
Der mangler lærere.
Stadig en masse smittede mennesker.
Jeg mener ikke jer...
Mere som Andersons, I ved...
- Hvor mange flere er sådan? - Hvad skete der?
Hun havde dem låst inde i et rum.
Hun sagde intet til nogen.
De kom ud, og Mags far fandt hende.
Du godeste, Mag. Hvad gjorde din far?
Betyder det noget? De er døde.
Pointen er at hun dummede sig.
Hvor mange har ellers andre mennesker låst inde?
Hvad skulle Bonnie har gjort? Hvad ville du gøre?
Hvad skal min far gøre med mig? Karantæne?
Ved du, hvordan det er der?
Min onkel arbejder på hospitalet i KC.
Han sagde, at de fortæller folk, at alt er godt.
At de vil holde dig i hånden, til det er slut -
- men de gør det ikke.
De smider dig i et stort rum med alle andre.
De adskiller ikke faserne.
De stuver alle sammen -
- folk, der spiser mennesker, -
- og de er ligeglade.
Så hvad ville I gøre?
Ved I, hvad jeg ville gøre med mig?
Jeg ville sætte min pistol her.
Bang.
Mason er en skiderik.
Han er bare bange.
Ja, men han er stadig en skiderik.
Han overnattede her, natten før jeg blev bidt.
Spillede videospil og drak fars øl.
Da han fandt ud af det, blev jeg den næste morgen sat til markarbejde.
Hun ser virkelig skidt ud, Mag.
Jeg ved ikke hvorfor, at jeg gik over til hende. Men det gjorde jeg.
Jeg havde vel ondt af hende.
Jeg sagde, at hun skulle blive her -
- men da jeg vendte mig om, for at kalde på far -
- bed hun mig.
Jeg kunne se det i hendes øjne.
Hun fortrød det.
Hun vidste sikkert ikke, at hun havde gjort det.
Så dukkede far op.
Han skød hende i brystet og hovedet.
- Undskyld. - Det er ikke din skyld.
Nej. Jeg mener det med os.
Jeg tænkte, at jeg havde gjort noget forkert.
Nej, jeg var bare bange, tror jeg.
Ja. Også mig.
- Jeg har savnet dig. - Jeg har også savnet dig.
- Jeg har savnet det. - Det har jeg også.
Tak.
Vi ses næste weekend, ikke?
Jo, det lover jeg.
Okay. Jeg holder dig op på det.
Ja. Hvornår gør du ikke det?
Hej, vent. Vent.
Jeg elsker dig, okay?
Jeg elsker også dig.
- Jeg lader dig gå. - Okay.
- Far? - Der er ingen grund til at råbe.
Han er nedenunder.
- Lad mig se. - Ikke for tæt. Jeg har det fint.
- Kan du lugte det? - Nej.
Er du sikker? Det lugter ligesom mad.
Det er nok din far som laver mad, som du ikke burde spise.
Jeg henter dråberne.
Wade?
- Caroline? - Fandt du dråberne?
Nej! Nej. Vent et øjeblik.
Fik du dem?
Tak.
Hvad er det far kokkerer?
Caroline?...
Ingenting.
Maggie? Telefon! Hallo?
Trent? Hvad?
Trent.
Vær sød og åben døren.
Kom nu!
Hvad har du gang i?
Lad mig tale med ham.
Trent?
Maggie.
Jeg kan ikke åbne døren. Jeg kan lugte ham, Mag.
Jeg vil ikke i isolation.
Vi er klar til at afhentning og vil bekræfte det -
- at vi er undervejs. - Rolig, de herrer. Rolig.
Fortsæt med afhentningen.
Din onkel sagde, at han ville tage hånd om dig!
- Og det ikke blev som de andre. - Jeg vil ikke af sted!
Hør, jeg ved, at du er bange.
Det er jeg også.
Men du er så stærk.
Jeg har altid kunne se det i dig.
Luk mig ind!
Det er politiet. Vi kommer ind!
Lad os smutte.
Maggie, fjern dig fra døren.
Maggie? Gør det nu.
Du skal åbne døren!
Kom nu, knægt. Det er på tide.
Trent? Bare åbn døren.
Træd tilbage, knægt.
Far? Gør et ikke? Far, gør det ikke!
- Far! Far! Far! - Hør efter.
- Det skal nok gå! Trent! - Maggie!
- Det skal nok gå!
- Maggie, tag hjem. - Bare tag hjem.
Wade?
Maggie!
Wade! Vi er nødt til at aflevere hende!
- Nej! Nej! Nej! - Vi må aflevere hende nu!
Nej!
Kig på mig.
Godt, skat. Det er okay.
Fortæl så. Hvad skete der?
- Kom nu. - Gør det ikke!
Jeg rører mig ikke!
Han var bange for mig.
Jeg vidste det ikke. Jeg vidste det ikke.
Jeg sværger, jeg vidste det ikke. Jeg vidste det ikke.
Hvad, var han bange for dig?
Ræven.
Jeg hørte det - Jeg hørte den og så -
- fangede jeg den i en fælde og den lugtede...
Jeg kunne ikke stoppe.
Far, jeg ville bare hjælpe den!
Jeg er ked af det.
Lad være.
Det er okay.
Wade, ring til dem.. Tiden er inde.
Hun skal der ind.
Hvad nu, hvis det var Molly?
Eller Bobby?
Efter alt, hvad vi har været igennem, -
- tænker du så stadig på det?
Jeg elskede hende, som var hun min egen, -
- men det er ikke hende mere...
- Wade, vær sød. - Lad være.
Jeg smasker.
Hun var bange for mig, var hun ikke?
Hvornår tog hun afsted?
I går.
Jeg har det ikke godt.
Har du nok brænde?
Hvis du fik lavet strømmen.
Behøvede jeg ikke at lave dette hver dag.
Du ved, det er ikke min afdeling.
Hvorfor er du her?
Behøver at snakke med dig om Mag.
Tiden er kommet, Wade.
Kan vi se hende?
- Sådan noget møg. - Holt.
Nej, hun er længere end det. Hun skal være i karantæne.
Vi skal beskytte en hel by.
Jeg går op til huset, Wade.
De ved at hun skulle være i karantæne.
Wade...Flyt dig.
Kom nu drenge.. Dette er unødvendigt.
Wade, bare, -
- lad os se på hende.
I tager hende ikke med.
Wade!
Stop det!
Lad os være.
Maggie, fortæl mig at du, har det godt. Så er vi kørt. Okay?
- Ray, se på hende. - Jeg er okay.
Godt. Det er alt jeg behøver at vide.
Få så røven ind i bilen.
Ind i bilen...
- Og nu, Ray... - Ti stille og hør efter.
Jeg kommer tilbage. Og i mellemtiden, -
- skal du bestemme dig til, hvad du vil.
Jeg er ked af det, der skete, -
- men I er ikke de eneste i byen.
Er du okay? - Er du?
Ja.
- Hvad skete der? - Sid ned.
De vil tage mig væk herfra, ikke?
Ikke bange. Du skal ingen steder.
Der er noget jeg vil vise dig.
Det er mors have.. Men hvordan?
Det var din ide.
Før du løb hjemmefra, sagde du at vi, skulle plante Margueritter i mors have.
At de ville gro.
Efter du forsvandt...
Plantede jeg nogle..
Og da vi kom tilbage, var de her.
Det er den smukkeste ting, jeg har set.
- Tak, skal du have. - Velbekomme.
Du skal love mig, at du vil gøre det.
Vil du ikke nok?
Lov mig, at du får det til at holde op.
Jeg kan ikke...
Jeg kan ikke klare det mere. Du ved?
Vil du ikke nok, far?
Du skal gøre det. Vil du ikke nok?
- Vil du ikke nok? - Okay, min skat
Dette er, hvad de giver, dem i karantæne.
Vil du have min personlige mening?
Brug det i stedet.
Hej, unger...
Jeg ville lige ringe og sige, at jeg elsker jer.
Bobby, Holly. Jeg vil bare sige...
Er det dig, Holly?
Sig tak, for at han bragte mig hjem.
Jeg er bare... Det var forfærdeligt.
Jeg er så heldig at have dig.
Nej. Maggie, hvad skete der?
Maggie!
Maggie! Ud af det!
Kom nu. Lad være.
Ikke endnu. Maggie?
Kom ud af det, kom nu.
Far?
Det er min pige.
Far.
Danske tekster: SUBLiME
www.nxtgn.org