Још размишљам о ноћи кад смо ја и твоја мама морали да те оставимо.
Надам се да неће потрајати, али назваћу кад се сместимо
и будемо боље знали шта се дешава... - Мама?
Бомбонице.
Тата и ја имамо изненадни пословни пут.
Па, Роуз остаће са тобом пар дана. - Не. Не желим да идете.
Биће тако смор. Нећу моћи да задржим своје... Очи...
Збогом, срце. Добро, видећемо се ускоро.
Џенет, морамо да идемо.
Волео бих да могли смо спустити кофере и ушушкати те у кревету.
Али превише живота је било у опасности.
О, Боже! Већ су лансирали!
Морамо да их зауставимо! Хајде!
Да бисмо разоружали пројектил, морали смо ући, али омотач је био пречврст.
Једини начин за улазак било је смањивање на нивоу субатома.
Не могу да прођем. Хенк.
Обоје смо знали да ако се толико смањимо, нема повратка.
Требао сам да будем ја, али мој регулатор је био оштећен, мамин није.
Реци Хоуп да је волим.
Искључила се. - Џенет! Не!
И постала је субатомска да би деактивирала бомбу.
Твоја мајка је спасила хиљаде живота тог дана...
Знајући да биће изгубљена у квантном свету.
Сама, уплашена, заувек нестала.
Рећи теби да она се неће вратити кући
била је најтежа ствар коју сам икад морао да урадим.
Али онда се Скот појавио... Или треба да кажем, провалио у нашу кућу.
И кад је он отишао у квантни свет...
И вратио се, све се променило.
Почео сам да се питам... Може ли твоја мајка још бити жива?
Тако да сам обрисао прашину са неких старих планова.
Тата, шта кажеш?
Мислим да је могуће да је повратимо.
САДАШЊОСТ - Океј, ушли смо.
Ово место је лавиринт. Где је мапа?
Дефинитивно смо близу. Спремна си? - Да, тата.
Сигурна си? Јер кад уђемо, ако покажеш оклевање или страх
завршили смо. - Ја једем страх за доручак.
То је супер кул. Хајдемо.
Гледај! То је Ант-он. Показаће пут. Ант-оне, куда да идемо?
Ант-оне, куда да идемо?
Хвала, Ант-оне.
Види! Мрави су упали у технолошку установу. - О, не! Ласери!
Не могу! Погодио ме је ласер!
Тајни сеф.
Реци ми да си понела контактна сочива. - Аха.
Савршено! Право ту!
Ево! То је микроблаго! - Мој трофеј?
Изгледа ко благо. - За мене јесте.
Желим да однесем то на "покажи и кажи". - Не можеш.
Не можеш. То се никад не износи из куће. Преважно је.
Ово је најбољи рођендански поклон који си ми икад купила.
Дотакло ми је срце што мислиш да сам "Најбоља бака на свету".
Само ту награду су имали! - Пожелим да ти исплетем џемпер.
О, не! Мурија! - Хеј, Скоти.
Гледао сам нацрте Карапетијанових зграда
и мислим да имамо превише сигурносних камера, зар не?
Не уопште. - Мислим, то је много сигурносних камера.
Знам шта му треба. Ко је стручњак за сигурност у нашем послу? - Ти.
Али ја водим компанију. Ако га претрпамо, отићи ће код другог.
Морамо ухватити птицу. - Неће никуд и израз је "ухватити рибу".
Не, "ухватити птицу". Као авион. Ухвати авион да би био у бизнису.
Знам да је лудо да се држиш народних изрека, али ја...
Како да "ухватим рибу"? Она не може да хода.
И ако се насуче на обалу и побије се са соколом, ко ће победити?
Стварно си ме победио у овој филозофији.
У реду је. Ухватићемо Карапетијана. Сад ме извини,
усред сам покушаја да мазнем нешто са ћером. - Проверићу опет.
Крећимо до мрава за бежанију!
Шмугнимо док се плавац не врати!
"Плавац"? Откуд ти знаш за ту реч?
Полетимо, Ант-оанета! Полетимо!
Удар при слетању!
Волела бих да можемо да се заиста смањимо. - То је баш кул.
Хеј, одох у канцеларију. Извини због шизења малопре,
али мислим да сам много боље. Моје срце дефинитивно прејако куца и слично.
И руке ми се тресу, али мислим да није повезано. - Биће сјајно!
Немаш зашто да се секираш! - Да, да... Ја сам газда.
Ја сам газда. Ја сам газда. Да, да, да.
Татице!
Ма дај, Ву. Остала су ми 3 дана. Што бих бегао?
Извини, али правила су правила. Активираш аларм, претражимо. Од врха до дна.
Хвала. Случајно ми је стопало прошло ограду. - Наш летећи мрав се срушио.
Забави ти 10-годишњакињу не излазећи из куће. Знаш ли колико далеко могу?
Магија изблиза.
Научио сам то. - Што просто не оставите мог тату на миру?
Каси... Ово мора да ти изгледа ко гомила збуњујућих одраслих ствари?
Размишљај овако. Твоја школа има правила. Ко... Не цртај по зидовима.
Твој тата је отишао у Немачку и цртао по зидовима са Капетаном Америком.
И то је било кршење члана 16, става 3 Соковијског споразума.
Као део заједничког признавања кривице Државној безбедности и немачкој влади,
дозвољен му је повратак у САД тако што одслужиће
2 године казне у кућном притвору уз 3 године на условној
и избегаваће икакве незаконите активности, технологију или контакт
са икаквим бившим сарадницима који су били или тренутно јесу
прекршили поменути Споразум. Или повезане статуте. Океј, душо?
Баш си сјајан са децом! - Хвала. Такође сам млади вероучитељ.
Небитно. Не желим да много запиткујем,
али ниси у контаку са Хенком Пимом или Хоуп Ван Дајн? - Не.
Сигуран си? Јер је само питање времена кад ћемо их ухватити.
То је њихова технологија, тако да су и они прекршили Споразум.
Веза са њима би прекинула твој договор и не морам те подсећати
икакав прекршај твоје нагодбе значи 20 година у затвору. Најмање.
Нисам причао са Хенком или Хоуп 100 година.
Мрзе га из дна душе. - Хвала, Кикирики.
Како то радиш, Скоте? - Шта?
Трик са картама? - Озбиљно?
О, Боже! Не можете просто доћи овде кад год желите да претражите!
Заправо, могу. - Треба вам налог. - Заправо, не. - Стварно?
Спаковала си своје патике за фудбал? - Да. - Добро.
Следећи пут видећу те напољу. - Добро.
Упадам у ово.
Хеј, 3 дана. Озбиљно, поносан сам на тебе, друже. - Хвала.
Знаш шта? Дај ми још један загрљај. - И ја сам поносна!
Слобода, нови посао. Осећам величину.
Лепо сам провела викенд. - И ја, Кикирики. Али сачекај следећи викенд.
Једном кад изађем одавде, ти и ја лудоваћемо по граду.
Изешћемо толико сладоледа да никад нећемо престати да повраћамо.
Постајеш добар у томе. - Како си урадио? - Ћао, тата! - Ћао!
Ћао! - Ћао!
Три дана. Лаганица.
Пуцните прстима. Погледаће тамо. Усмерите их погрешно.
Лаганица.
Где си?
Све што знаш...
Изгубљено у квантном свету.
Шта?
Наћи ћу те, Бомбонице.
Нашла сам те! - Ти ме увек нађеш, мамице.
Шта, куј мој?
Хеј, Хенк. Прошло је доста времена.
Ја чак не знам да ли је ово твој број... Још увек.
И ја сам вероватно задња особа са којом желиш да се чујеш, али...
Управо сам имао стварно чудан сан. И знам да не звучи
ко хитан случај, али само је изгледало... Врло стварно.
Вратио сам се у квантни свет и...
Мислим да сам видео твоју жену. И онда сам ја био она.
Мислим, не на уврнут начин или тако нешто...
Знаш... Чувши ово наглас, мислим... Није хитан случај.
Извини што сам те гњавио. Извини због многих ствари.
То значи да један мали сићушни атом у мом нокту може бити...
Један мали, сићушни универзум.
Хоуп?
Још један сан? - Мислиш ли да је сан или могуће је
да стварно си видео моју маму тамо? - Нисам сигуран.
Не могу бити овде! У кућном сам притвору!
Врата се неће отворити док ради систем, Скоте.
Мораш ме одвести кући. Могу доћи сваког трена.
Опусти се. Што се тиче твојих полицијских дадиља, још си кући.
Скоти? - Програмиран је да понавља твоје дневне навике.
9 сати у кревету, 5 сати пред ТВ-ом, 2 сати у купатилу, шта год тамо било.
Скроз нетачно. Откуд знате моје дневне навике? Шпијунирали сте ме?
Пазимо на све безбедносне претње. За сад, ти си нам био највећа.
Жао ми је због Немачке. Само су се појавили. Рекли су да је
у питању национална безбедност. Кап је требао помоћ. - "Кап"?
Етан Америка. Капетан... Кап. Тако га ми зовемо.
Ако си друг и мислим да сам друг помало. Знам га. Није... Свеједно.
Извини! У реду? Мислио сам да ме неће ухватити. - Ниси мислио на многе ствари.
Како је Хенк? - Још бегамо, куће нема. Ко и наша слобода.
Како мислиш да му је? - Извини. Знам да си љута.
Не тражим извињење. Разговарамо само јер нам треба шта ти је у глави.
Овде живите? Ако вам...
Треба помоћ или новац или нешто, можда могу... - Добро смо.
Хеј, Хенк. Слушај, само желим да... - Не троши речи.
Можемо ли да почнемо? - Да.
Дакле, док си се опуштао код куће, ми смо градили ово.
То је тунел до квантног света.
До моје маме. Мислимо да можда је још тамо, само не знамо где.
Шта? - Ако тачно одредимо њену локацију, капсула ће ме одвести.
Саградили сте све, а не знате да ли је уопште жива? - То се зове хипотеза.
Синоћ смо укључили тунел по први пут. Преоптеретио се и искључио.
Али на делић секунде, врата до квантног света била су отворена.
И? - И 5 минута касније, ти си назвао. Причао о мами.
Мислимо да кад си био тамо, можда си се спетљао са њом.
Никад не бих урадио то. Поштујем те превише. - Квантно петљање.
Мислимо да ти је можда ставила неку поруку у главу. Надамо се локацији.
И отварање тунела је активирало. - Твоја мама ми је ставила поруку? Ма дај!
То је лудо. - Не, Скоте. Лудо је отићи у Немачку,
а да нам не кажеш и бориш се са Осветницима.
Само ми реци да не лажеш о оделу. Реци ми да си га стварно уништио.
Да. Кунем се. - Не верујем да си уништио моје одело.
Мислим, то је било моје животно дело. - Шта сам требао?
Требао си да не узмеш моје одело! - Извини, Хенк.
Извини што сам узео одело. Извини што сам звао синоћ.
Ја... Не сећам се да сам видео Џенет. Волео бих да јесам.
Само сам сањао да она игра жмурке са малом девојчицом.
Шта?
Сањао сам. Играла је жмурке са малом...
Девојчицом. Каси и ја радимо то нон-стоп. Не значи ништа.
Али, да ли је Каси била у сну? - Не.
Где се крила? - Шта? - Девојчица, где се крила? Да ли у орману?
Не, било је као... Висока комода. - Мислиш орман?
Тако се то зове? - Које боје је био? - Црвене.
Да ли су коњи били на орману? - О, брате.
Ту сам се увек крила сваки пут кад смо играле жмурке.
Не звучи као да си заиста разумела суштину игре.
Она је жива!
Знао сам!
Морамо да набавимо тај део. - Океј.
Што пре оспособимо тунел, пре ћемо му извући поруку из главе.
Да ли Бурч има? - Да, идемо. - Који део? Ко је Бурч? Шта се дешава?
Треба нам компонента да спречимо поновно преоптерећивање тунела.
Узела сам твоју одећу. Можда желиш да се пресвучеш.
Слушајте. Стварно бих волео да вам помогнем.
Али ако нисам кући кад дођу да ми скину наногицу, готов сам заувек.
Кад узмемо део и укључимо тунел, добићемо поруку и вратити те до ручка.
Морамо да пожуримо. Петљање неће потрајати. - Дугујеш нам.
Добро. Могу ли да чекам унутра? Јер не треба да будем напољу.
Хајдемо.
Добро смо? - Да. - Враћам се одмах.
Могу ли да узмем једну жваку? - Не.
Сузан! Добродошла у "Вуи"! - Сони.
"Вуи" је француска реч за "да". Као "да за властит узгој хране",
"да за домаће производе" и " да, планета пре профита".
Надајмо се да значи и "да, имаш компоненту коју сам наручила"?
Знаш, увек сам волео твој смисао за хумор, Сузан.
Седни. - Не, добро ми је овако. Хвала.
Ко је овај? - Сони Бурч. Тргује технологијом на црном тржишту.
Набављао нам је шта нам треба да саградимо тунел.
Могу ли да узмем само једну жваку? - Не.
Знаш, имам посебног другара у ФБИ-ју. И кажем "посебан" јер...
Па, говори ми ствари које претходно нисам знао.
На пример... Твоје име није Сузан. Већ Хоуп Ван Дајн.
И твој тајни сарадник, то је твој отац, Хенк Пим.
Ово није добро, Хенк. - Дај не сери.
Шта желиш? - Везе се граде на поверењу, Хоуп.
И ја желим да наша веза има јак темељ. - "Наша веза"?
Наша област пословања се мења, Хоуп.
Ш.Т.И.Т. и ХИДРА чак више не постоје. Али Хенк Пим?
Хенк Пим је права прилика. - Имаш ли поенту?
Мислиш да не знам шта градиш? Са свим овим? Квантну технологију.
И заборави нанотехнологију. Вештачку интелигенцију. Криптовалуте.
Квантна енергија је будућност. То је следећа златна грозница.
Ма немој? - Желим то, Хоуп. Зато, као знак добре воље,
узео сам слободу да уговорим неке купце за твоју лабораторију.
Почетна цена. 1 милијарда долара.
Хвала, Сони. Заиста. Али мој отац и ја имамо нешто мало хитније
од оснивања бизниса. Зато само узећу део. По договору.
Моји купци не прихватају не као одговор.
Дакле, или послујемо заједно или не послујемо заједно.
Онда изгледа да не послујемо. - Можеш отићи.
Али плашим се да твој новац мора да остане.
Назовимо то одштетом за моја повређена осећања.
Слушај. Ово биће много лакше свима ако ми само даш део.
Драга, једино што однећеш одавде је моје срце, али залечиће се временом.
Океј.
Шта сада? - Видећеш.
Рекла је да она и њен тата имају нешто хитно. Желим да знам шта
јер ако не раде са нама, раде са неким. Сазнајте. Желим име...
Чекај. Дао си јој крила?
Хватај је. - Крећи.
Не мој лустер са краја прошлог века!
Прекините да пуцате! Прекините!
Добро, узмите ово. Идите, идите, идите.
Крила и бластери? А ниси имао то за мене? - Не, имао сам.
Задовољство је пословати са тобом, Сони.
Наш посао није још завршен, Хоуп. Уверавам те у то!
Шта је то, јеботе?
Тата, видиш ли ово? - Хоуп, бегај одатле!
Морам да учиним нешто. - Сачекај!
Још увек је у изради.
Ти си ме научила тај шут. Сећаш ли се? - Да, сјајна форма.
То бејаше дани. Шта нам се десило? - Није време. Где оде?
Изгубила сам. - Не видим ништа на мрављим камерама, што...
Тата?
Дај ми то. Сместа.
Добро си? - Не, узео је лабораторију. - Не. - Хајде!
Шта је било то? - Не знам.
Али морамо се негде регруписати и сконтати где је лабораторија.
Дакле, где ћемо сад? Шта кажете на моју кућу?
Ионако треба да будем тамо. Ву може ући сваког трена.
Баш зато не идемо твојој кући. - А ваша кућа?
Извин'те. Па...
Има једно место којег могу да се сетим.
Не. Не, не, не!
Не!
Докторе Пим. Оно као ко би помислио да, још једном
кад вам буде потребно, обратићете се нама? - Не ја.
Изволите. - Фенси клопа? Морамо одржати низак буџет за храну.
Па шта треба да доручкујемо? - Паковање мусли. - Мусли...
То је увреда. - Како то? - Јер има укус ко песак.
Знаш зашто? Јер је органска храна. - Није, то је песак.
Доручак је најважнији оброк. - Будите креативни. - Ломи зубе.
Стави мало смеђег шећера, мало цимета, мало меда...
Момци, момци, момци! Ма дајте, људи!
Имамо важнија посла! То је мој сто? - Аха.
Што имам толико мали сто? - Ниси био ту кад смо бирали.
Не дођеш, на губитку си. - Био сам у кућном притвору. - Да!
Ово чак није сто. Већ смеће. Нашли сте ово међу смећем.
Купио сам на гаражној распродаји. - Значи уштедео си на мом столу?
Момци! - Хоуп, молим те! Морамо се сконцентрисати!
Морамо наћи ту лабораторију већ једном! Исусе!
Знате шта? Чуо сам приче. Као, шта вам се десило.
Као има луда, језива мачка која пролази кроз зидове и остало. Као...
Као дух! - Као Баба Јага.
Баба Јага. Вештица. Причају те приче деци да их плаше.
Ти познајеш Баба Јагу?
Ко год је украо... Морамо га наћи.
Па, не нађеш неког таквог. Већ он тебе. - Ко Баба Јага.
Др Пим, ви сте најпаметнији геније кога знам.
Зар нисте ставили неки уређај на вашу лабораторију? Ако нисте,
имамо низ приступачних опција. - Наравно да јесам, Луисе.
Онеспособљен је. Ко год је украо, знао је тачно шта ради.
Такође је изгледао као да фазира. - "Фазира"?
Квантно фазирање. Кад предмет пролази кроз различите облике материје.
О, да. Баш сам на то мислио.
Лабораторија емитује радијацију. Можемо ли прилагодити квантни спектометар и пратити?
То може да успе, да. Али сва моја опрема је у лабораторији.
Па, где још можемо наћи ту опрему?
Па, постоји једна особа.
Бил Фостер. - Сјајно! Ко је Бил Фостер?
Бивши татин колега. Из Ш.Т.И.Т.-а. Разишли су се пре много година.
Изгледа да се много разилазите са људима.
То је вероватно траћење времена. - Хеј, ризикујем све.
Мислиш да не проверимо? - Морамо наћи ко је узео лабораторију.
Није добра идеја да будемо напољу овако. - Опусти се.
Нико нас неће препознати. - Због капа и наочара?
Ово није маска. Личимо на себе обучене за бејзбол утакмицу.
У изолираном систему, честице постоје истовремено у стабилној вези.
Ако дође до мешања у систему, та стабилност постаје хаос.
Непредвидљиво. Опасно. Прелепо.
Потпуно изолован, квантни систем би се вратио у одвојена стања материје.
Сваки упетљан у различито стање свог окружења. Другим речима...
Предмет би био оба, у фази и ван фазе са вишеструким паралелним световима.
Кад поменух бити ван фазе са светом...
Примећујем необично високи број забезекнутих очију међу вама.
Зато што не завршимо пар минута раније.
То је довољно за данас. Хвала, даме и господо. Можете ићи.
Невероватно. Повезао си се са Џенет.
То је квантно упетљавање између квантних облика Познерових молекула у твом мозгу.
Да. Баш то сам и мислио.
Да ли ви стављате реч "квантни" испред свега? - Морамо наћи лабораторију.
Волео бих да помогнем, али немам ништа као опрема коју си описала.
Рекох да ово је траћење времена. Хајде, идемо.
Не дижи нос, Хенк. Ти си тај који бежи од ФБИ-ја.
Јер морао си да нарастеш до величине која је коначно велика ко твој его.
То нисам био ја у Немачкој, већ овај идиот. - Стварно?
Постати толико велик мора да је било исцрпљујуће.
Спавао сам 3 дана. Немате појма о томе. - Заправо, имам.
У прошлости сам био Хенков партнер на пројекту "ГОЛИЈАТ".
Пардон, био си мој партнер? - Једино више исцрпљујуће од
толиког раста било је трпљење Хенковог срања. - Тачно.
Колико си порастао? - Мој рекорд... 6,4 метара. - Није лоше. - Ти?
Не бих... - Не, заиста. Радознао сам.
19,8 метара. - Опа. - Да. - Огромно.
19,8 метара. - Ако сте завршили са упоређивањем величина...
Морамо смислити начин да пронађемо лабораторију.
И Велики Хенк Пим није још смислио то? Чудно.
Имао си све одговоре пре. Зато сам напустио пројекат. - "Напустио"?
Отпустио сам те. - Моја најбоља одлука икад. Био је ужасан партнер.
Темпераментан. Тврдоглав. Нестрпљив.
Пре или касније просто би одбацио сваког. - Само просечне.
Џенет је једина могла да га трпи и одлучила да остане. - Пази, Биле!
Платила је цену иначе, зар не? - Ти кучкин...
Нисмо дошли овде да слушамо вашу препирку. Покушавам спасити мајку.
Која канцеларија је то? - То је Ву!
Неко мора да ме је видео. - Да јесу већ би били у твојој кући сад.
Колико имаш година? 15? - Хајде. Морамо да идемо сад. - Чекајте!
Можда можете импровизовати тај уређај за праћење.
Ако прилагодиш дефрактор на једном од твојих регулатора.
То можда успе. - Не знам шта то значи. - Хвала вам.
Али полиција на факултету каже да је идентификовала и Пима и Ван Дајн.
Не знам шта да вам кажем. Нисам причао са Хенком 30 г.
Уверавам вас да сам задњи кога би посетио. - Хајде, очекујете да...
Зашто је тако? - Просто. Мрзимо се из дна душе.
Значи ја сам ужасан партнер?
Фостер није имао једну добру идеју у својој незапаженој каријери.
Али његова идеја о дефрактору можда успе. - Добро, једна пристојна идеја.
Осим што сам уклонио дефракторе кад сам унапредио одела.
Да имамо старо одело, можда бисмо нашли лабораторију? - Да, али немамо.
Шта ако имамо? - Како то мислиш? - Мислим...
Живот је смешан... - О, Боже. Ниси уништио одело.
Шта?! - Па, било је твоје животно дело. Нисам могао уништити то.
Пре предаје полицији, смањио сам одело и послао га поштом Луису.
Послао си моје одело поштом? - Поштанска служба је
врло поуздана. Имају бројеве за праћење сад. Ко "УПС".
Где је? - На врло безбедном месту. Не секирај се.
Шта? Трофеј? Није овде. - Како мислиш није тамо?
Где може бити? - Гледао сам свуд. Није овде.
Хеј, даље од биљке. - Вратио сам га кад смо се Каси и ја...
"Покажи и кажи". - Скоти?
Престани! - Па, добра вест је да знам где је.
Кад се вратиш у школу, зар не треба све да буде много мање? Изгледа огромно.
Шта је? - Нови регулатор. - Хенк.
Шта је са овим оделом? Колико је одело у изради?
Не, не, не.
Хајде!
Шта се смејеш? Молим те, можеш ли само... - Океј.
Шта видиш? - Навој за величину се квари. Само пусти да..
Извини. - Извини.
Океј. Добро. Покушај сад.
Дакле...
Страва. - Да само Кап може да те види сад. - Смејурија. Шта ћемо?
Хеј! Где је твоја пролазница за ходник?
Хеј, причам теби!
Хеј!
Хеј...
Можеш то! Замало си успео!
О, Кикирики.
Океј, хајдемо.
Ћаос, царе. Како је било у школи данас?
Испуцајте све шале сад. Можеш ли средити одело? - Тако је надрндан.
Хоћеш ли сокић и мало сир штапића? - Стварно имаш то?
Хајде да видимо да ли је Фостер био у праву.
СИГНАЛ ОТКРИВЕН
То мора да је лабораторија.
Хајдемо по њу. - Да.
Ово изгледа у реду.
Погледај нас. Двапут радимо заједно у једном дану.
Тера те да размислиш, а? - О чему? - О Немачкој?
На шта мислиш? - Радили смо заједно. Тренирали заједно. И остало заједно.
Да сам те питао, да ли би пошла? - Изгледа да никад нећемо знати.
Али знам једно - Шта? - Да сам ја пошла, никад те не би ухватили.
Хеј, мислиш да можеш престати да сањариш о мојој ћерци
довољно дуго да узмемо моју лабораторију? - Да, гдине. - Хвала.
Океј, сад сте у преносу. - Шта ти је требало толико? - Извини.
Морао сам смислити име за мрава. Размишљам о Улисус С. Гр-Ант.
Свиђа ти се? - Урнебесно је.
Немам ништа на мониторима. Има нека електронска сметња.
Будите пажљиви. - Познајеш ме, Хенк. Ја сам увек паж...
Океј. То је само одело. - Откуд знаш? - Погледај.
То је Дух? - Шта то она ради?
Мислиш ли да помоћу одела пролази кроз зидове и остало?
Бегајмо одавде пре него што се пробуди. - Види, ено лабораторије.
Будимо сигурни да је ово наша смањена зграда, а не туђа.
Само је узми, Скоте! Хајде, морамо бити брзи.
Ја ћу је узети.
Она...
Хоуп... Хоуп. Хенк. Друштво?
Мислим да они не могу да те чују.
Ћао, ја сам Ева. - Скот.
Дакле... Не треба ти одело да... Знаш.
Пролазиш кроз ствари. - Не.
Одело ми само помаже да контролишем то.
И да контролишем бол. Наводно.
Нећеш завући руку у моје груди и смрскати срце, зар не?
Ти си духовит.
Нећу те повредити, Скоте, осим ако не морам.
Мени треба... Оно што ти је у глави.
Пробудимо остатак банде и завршимо са овим, хоћемо ли?
Пробудите се! Хајде!
Тата?
Да га никад више ниси пипнула. - Де, де, Хоуп...
Мислим да сам била баш нежна са твојим оцем узимајући све у обзир.
О чему причаш, јеботе?
Још једна жртва ега Хенка Пима.
Бил.
Шта си учинио? - Оно је што сте ви учинили, докторе Пим.
Ти си са њом?
О, човече. Мислио сам да си кул. - Шта се дешава овде?
Сумњам да Хенк је икад поменуо мог оца. Што би?
Елајас Стар. Били су колеге у Ш.Т.И.Т.-у. Квантно истраживање.
Док мој отац се није усудио да противречи великом Хенку Пиму.
Средили сте му отказ. И обрукали га поред тога.
Мој отац је покушао да настави своје истраживање сам.
Очајан да поврати своје име, преузео је ризик. - Не, не!
Превише ризика.
Док нешто није пошло наопако.
Рекао нам је да бежимо.
Елајас, шта се дешава? - Само идите. Идите! - Татице!
Татице! - Могла сам видети да је био уплашен.
Татице! - Ева, не!
Нисам желела да буде сам.
Не! Не!
Кад сам се пробудила, моји родитељи су били мртви.
Ја нисам била те среће.
Назвали су то "молекуларна неравнотежа".
Врло глупо име, мислим. Не даје баш праведан израз шта значи.
Свака ћелија у мом телу је исцепана и састављена опет.
Изнова и изнова, сваког дана.
Био сам још у Ш.Т.И.Т.-у кад су ме звали због квантне аномалије у Аргентини.
Здраво, Ева.
Моје име је Бил. Био сам пријатељ твог оца.
Донео сам ти нешто.
Све је у реду. Покушај поново.
Тако је.
Др Фостер је учинио најбоље што уме да ме сачува безбедном.
Али остали у Ш.Т.И.Т.-у видели су прилику у мојој несрећи.
Направили су ми заштитно одело да бих контролисала фазирање.
И тренирали су ме да будем тајни оперативац. Претворили ме у оружје.
Крала сам за њих, шпијунирала за њих. Убијала за њих.
И у замену за моју душу, они би ме излечили.
Лагали су.
После рушења Ш.Т.И.Т. -а, прихватио сам Еву. Направио сам комору да
успорим распадање, али њено стање је напредовало. Нисам знао за лек.
Желела је да те кокне, Хенк, али ја сам јој рекао не.
И да те уместо тога посматра. И открила је да градите тунел.
Онда је рекла о Ленгу. И о поруци од Џенет у његовој глави...
За Бога милога! - То сам ја. Извини. Види ко ми пише.
Каси. "192". - Моја ћерка. Морам да јој одговорим.
Не, то се неће десити. - "192"! Значи да је хитно!
Ти не можеш да захтеваш. Не разумеш озбиљност ситу...
Покушава видео позив. Нешто можда не ваља! Дај да причамо! Молим те!
Каси, добро си? Шта је хитно? - Не могу наћи патике за фудбал.
Шта? - Имам утакмицу сутра. - Хеј, знам да су патике тамо.
Можеш ли само проћи мобилним по кући? - Не могу сад. - Што?
Јер сам болестан. - Погледај касније, па назови ме. Хвала.
Ћао, тата! - Ћао, Кикирики! - Оздрави! - Оздрави, друже!
Извините. Рекла је да је хитно.
Ева, желим да ти помогнем. - Не треба јој твоја помоћ.
Знам како да је спасем. - Стварно? Како? - Џенет.
Последњих 30 година, она је тамо упијала квантну енергију.
Можемо извући ту енергију. Искористити за поправку Евине молекуларне структуре...
"Извући"? - Да! - Да ли си луд? То би покидало Џенет! - Не знаш то.
Укључићу твој тунел. Кад Џенетина локација појави се у Ленговој глави,
даће ми је или предаћу га ФБИ-ју. - Шта?
Ти остаћеш овде у случају да ми затреба твоја помоћ.
Мало сутра ћу помоћи теби! - Урадићеш шта год ти кажем.
Убићеш Џенет! - Више бих бринула о себи, Хенк. - Јеботе, Биле!
Тата? - Смири се, Хенк. - Тако ми Бог помогао...
То је његово срце! Требају му пилуле! Др Фостер, оне су у кутијици.
Могао би да умре! Хајде, бре! - Помозите му!
Тата, држи се. Само диши. Остани смирен. - Помози му, човече!
Кутијица са жвакама.
Чекај!
Хвала, момци!
Хенк!
Бил пуни главу тој девојци са лажима.
Елајас Стар је био издајица. Украо је моје планове.
Сад спусти. Добро, заврни. Не, не. Шраф је на другој страни.
Затегни шраф, онда спусти мало. Добро обављено. - Успеће.
Фостер је могао да спржи цео систем.
Прилагодићемо преноснике док ти репрограмираш. Биће у реду.
Значи то је то. - Да. Помислио би да са оволико времена за припрему
била бих спремнија. - Не можеш се припремити да постанеш субатомски.
То ти некако истопи ум. - Мислила сам на "поново видећу маму".
Шта ако је она потпуно другачија особа? - Да, ко Џорџ Вашингтон?
Озбиљна сам. - Или Џорџ Џеферсон?
Шта ако ме је заборавила?
Кад сам био у затвору, једино што ме је одржало је било Каси.
Могао сам бити закључан 100 г. Никад је не бих заборавио.
Знам да твоја мама броји минуте до трена кад видеће те поново.
Хвала.
Хеј. - Велики проблем. Заборавио си сензоре покрета иза зграде.
Не. - И они су у договору и Карапетијан их је изричито тражио.
Да, слушај... Мало је лудо...
Можда могу да свратим сутра и погледам. - Не, не.
Састанак је рано ујутру. Мораш доћи одмах и поправити.
Не могу. Волео бих, али не могу отићи. - Знаш шта? Долазим теби.
Донећу ти планове, на лаптопу су и можеш их поправити тамо.
Само реци где си. - Компликовано је. - Како мислиш "компликовано"?
Ко што видите, гдине, овај систем је најсавременије дело.
Обезбеђење сутрашњице... Данас!
Тако је добро! Свиђа ми се увод, брате. Наставите да увежбавате.
Одох до Скотија да поправи планове, али не брините, вратићу се на време.
Реците ми да сте опрали комби за сутра. - Подвожно прање, луче.
Одвели сте на подвожно прање? - Рекао си "средите". - То је превара.
Ми живимо у Калифорнији, не у Минесоти. - У праву је.
Подвожно прање. То је за чишћење путне соли. За наше снежне државе.
Ко си ти и зашто толико знаш о протоколу прању аута?
Па, зовем се Сони Бурч. И обавио сам своје истраживање, Луисе.
Наиме, сазнао сам од свог другара у ФБИ-ју,
да ти си познати сарадник Скота Ленга,
познатог сарадника Хенка Пима за кога сам такође сазнао да има
преносиву смањену лабораторију. Пуном свакојаке сочне технологије.
И ти ћеш ми рећи где се налази.
Па, мрзим што морам да ти кажем, али не знам шта причаш.
Па, осећам отпор у теби. А дао сам обећања неким опасним људима.
Па, упознаћу те са мојим добрим другаром Узманом.
Сад, Узман је мајстор у извлачењу информација психоактивним средствима.
То је серум истине? - Не постоји тако нешто. Само измишљотина са ТВ-а.
Онда шта је? - Мали микс који је он усавршавао откад је био у СИС-у.
Чини да падаш под утицај. Врло лако дајеш одговоре.
Брате, то је серум истине! - Није! - Без увреде, али...
Мени звучи ко серум истине. - Зар не? - Није серум истине!
Океј. Верујем ти. - Није серум истине.
Ако хода ко патка и прича ко патка... - То је серум истине.
Ја имам доста алергија. Можда желите да размислите о томе.
Морамо да вратимо ту лабораторију. - Шта?
Комора и одело једва да више помажу.
Колико још времена имам?
Пар недеља, можда.
Онда натераћемо их да нам врате лабораторију. - Како?
Ленг. Он има ћерку. - Не можеш помислити на то. Ева?
Допуштам много тога што радиш, али нећу бити део ичег таквог.
Нећеш ти ускоро ишчезнути у ништавило, Биле. Ја ћу!
Рекао си да можеш да ме поправиш!
Обећао си. - Знам. Хоћу, али не тако.
Стави један прст на ту девојчицу... И нећу ти помоћи. И завршили смо.
Добро. Постоје друге могућности.
Знаш, у праву си. Није серум истине. Јер не осећам ништа.
То је била лаж. Стварно сам осетио нешто. Ово јесте серум истине!
Не постоји тако нешто! - Океј, океј.
Сад заиста олакшаћу ти ово, Луисе. - Океј.
Где је... Скот Ленг?
Компликовано је јер први пут сам срео Скотија кад је био на лошем месту.
И не причам о ћелији у блоку Д. Његова супруга је управо поднела развод.
И ја сам оно:"Јеботе, ортак, шутнула те је док си у ћорци?"
И он је био оно:"Знам. Мислио сам да бићемо заувек, али сад сам скроз сам."
И ја сам оно:"Јеботе, ортак. Знаш, главу горе. Наћи ћеш нову партнерку.
Знаш, ја сам Луис." И он рече:"Знаш, ја сам Скоти и бићемо најбољи другари."
Океј, чекај, чекај. Ја волим добру причу ко и сви,
али какве везе ово има са тим где је Скот Ленг? - Стижем дотле.
Убациш новчић у њега и мораш слушати целу песму. - Ко људски џубокс.
Моја бакица је у ресторану имала џубокс. Једино је пуштао Морисеја.
И ако би се било ко икад жалио, она би оно:"Шта? Желиш још?"
И ми Мексиканци смо тражили још и онда адиос!
Шта да кажем? Осећали смо везу са меланхоличним бандитима.
Ленг! - Тачно, тачно. Скоти изађе из затвора и почне да ради за Хенка.
Тад упозна Хоуп. Она је сва:"Нећу ништа са тобом. Види ми фришку. Само бизнис."
И Скоти оно:"Знаш, цуро, моје срце је скроз сломљено и вероватно никад нећу наћи љубав
али, јеботе, желим да те пољубим!" Да убрзам, скроз се по'ватају! И Скоти оно:
"Знаш, не смем ти рећи, али разбуцаћу аеродром са Капетаном Америком."
А она:"Не верујем да ме остављаш тако! Миришемо се касније, тупко!"
Скоти одлази у кућни притвор и не жели да призна, али његово срце је скроз:
"Бемти! Мислио сам да Хоуп може бити моја нова партнерка, али усрао сам!"
Али судбина их је спојила опет и онда Хоупино срце је скроз:
"Бринем се да ли да му верујем. Опет сјебаће и уништиће све."
А моје срце је скроз:"Фенси пуњење са малином је црвено светло за фирму."
И дани нас деле од затварања фирме! - "Затварање фирме"?
"Деле нас дани"? - Бемти, серум истине! Знајте, покушао сам да вас заштитим.
Кунем се Богом. Покушао сам бити добар газда, али смо шворц.
И Карапетијан је наша задња нада и ако се не појавимо, готови смо! - Ужасно шефовање.
Јеботе, брате! - Ја сам крив! Ја сам крив! - Хеј... Доста.
Питаћу те још једанпут...
Где је Скот Ленг? - Покушао сам ти рећи. На зезнутом месту, емотивно говорећи.
"Емотивно говорећи". Али где је Скот Ленг, буквално говорећи!
У шуми. - "У шуми"? - Баба Јага!
Како мислиш "у шуми"? - Мјур шума! Други пожарни пут Панорамик аутопута! - Забога!
Баба Јага, долази ноћу касно, мала децо, легните у осам рано.
Бемти!
Ако та наказа се дочепа Пимове технологије, никад је нећемо видети.
Па, шта ћемо сад?
Лакше је украсти од ФБИ-ја него од бабароге.
Хеј, ја сам. Да ли би волео да добијеш унапређење?
Имам локацију где су Пим, Ван Дајн и Ленг.
Али мораш да их по'ваташ сад јер неће бити тамо задуго.
И кад то урадиш, даћеш ми ту лабораторију. - Разумео.
Добре вести, господо. ФБИ обавиће тежи део посла за нас.
У шта бленеш? Промени ми гуму. - Добро.
Гдине... - Умеш ли да куцаш?
Извините, гдине, али управо сам добио траг.
Обожавам трагове.
Систем светли зелено. - Спремам навоје.
Напуњено до краја. Чим се тунел отвори, реци да ли добијаш
било шта што може бити део поруке. - Да, да. Хоћу.
Океј, онда.
Ево га.
Успели смо. - Примаш ли било шта?
Ништа. - Само дај му минут јер може...
Не...
Не, не! - Шта је? - Искључује се. Можда нам вектори нису тачни.
Прешли смо милион пута. Знам да су тачни. - Шта може бити? - Не знам.
Скоте, шта радиш? - Скоте, мичи се од тога! - Не можеш...
Извините. Не знам колико времена имам. Морам поправити алгоритам.
Верујте, после 30 година тамо... Доста сам размишљала о томе.
Џенет?
Ћао, душо.
Бомбонице. - Мама.
Није поновно окупљање како сам замишљала. Све је у журби.
Урадили сте тако сјајан посао. Само вас треба мало... Гурнути.
Џенет, како је ово могуће?
Ниси поруку ставила у Скотову главу, већ антену. - Паметна девојчица.
Тако сам поносна на тебе.
Душо, реци нам где си. Реци како да те нађемо.
Не, поља вероватноће су пресложена. Зато сам морала да попричамо.
Мораш пратити мој глас. - Наравно. - Као праћење позива до извора.
Пратим твој сигнал користећи субатомску фреквенцију,
између тачке 2 и тачке 9. - Снизила бих на тачке 4 и 6.
То је превише уско. Могли бисмо да те изгубимо. - Види, опет се препире.
Добро. Између тачака 3 и 7.
Наша прва свађа после деценија и тек тако је завршена.
Погодак. - Извор је пронађен. - То си ти!
Имамо га!
Мораш ме срести на тачно овим координатама. У пустоши.
Изван квантне празнине. Врло је опасно, нарочито за људски ум. Зато буди пажљива.
Време и простор функционишу врло другачије тамо. Имаш 2 сата.
После тога, поља вероватноће ће се заменити и проћи ће један век
пре него што се поклопе овако опет. - Наћи ћемо те.
Знам да хоћеш, Бомбонице.
Јок. Ништа. Немам ништа. Нема трага од Џенет. Савршено.
Како смо доспели овде?
Прво видећеш свакојаке светлости и биће врло опичено,
али онда постаће црно и тихо. Стварно тихо. - Бићу добро.
Само кажем јер ја сам био тамо. - Да, поменуо си то.
Извините, морам да се јавим.
Хеј, човече. Долазиш? - Не, али Дух да. Знаш, ФБИ зна где си.
Шта? - Извини. Дали су ми серум истине и причао сам скроз искрено
као, мрзим како пуниш машину за прање суђа. Мрзим, мрзим.
Али мораш ићи кући јер ФБИ вероватно иде тамо сад!
И узгред, ко ставља тањире горе? Они не иду тамо!
Осећам се ко сероња. Бићете баш бесни. Морамо кренути. Сад.
Шта? - Дух зна где смо. Као и ФБИ.
Како? - Рекао сам Луису где смо. - Шта си?
Рекох му да дође да му помогнем са понудом за Карапетијан. - Боже!
Али... Слушајте, морамо уновчити ово. У супротном, изгубићемо бизнис!
Знате ли колико је данас тешко бившим преварантима да нађу посао? - Исусе!
90 секунди до затварања отвора. - Мораш прво деполарисати навоје.
Знам. - Стварно ми је жао, али... ФБИ ми долази кући... Морам ићи.
Могу ли да позајмим одело?
Жироскопски стабилизатори. Укључују се.
Ја... Само ћу да позајмим одело.
Вратићу се. Само реците где бићете. - Не смарај се. - Шта?
Вратићемо се по одело чим нађемо моју маму. - Хоуп... - Само иди!
Скоте? - Татице? - Ми смо, друже!
Дошли смо по Касине патике. - Мора да се одмара.
Душо, иди горе. Погледај испод свог кревета. - Татице? Горе си?
Татице...
Шта, бре...?
Он стварно живи ко свиња ових дана.
Татице?
Раширите се!
Поново? - Ви људи немате срама!
Монитор каже да је у купатилу. - Аха, не наседам на то.
Каси, пусти човека да прође. - Али тата је супер болестан. - Проверићу.
Рекао је да не жели нико други да се разболи. - Ризиковаћу, срце.
Повраћао је. Много. - Млада дамо, ја сам ФБИ агент. Виђао сам горе.
Као много, много? - Да! - Заборави. Помери се. - Не!
Ву...
Шта ти радиш овде? - Скот.
Извините. Само сам баш болестан. - Рекла сам ти.
Пардон. Понекад мораш да избациш то из себе. Извините.
Упалићу комби. Ти узми лабораторију.
Ни макац! Опкољени сте! Не померајте се!
Хенк Пим. Хоуп Ван Дајн. Ухапшени сте.
Ово је узнемиравање. - У ствари, није.
Шта уопште значи "ФБИ"? "Фанатично Бескрајно Иживљавање"?
Његов монитор је проверен? - Наравно. - Бемти.
Изгледа да сам испао будала.
Имамо их, гдине! Пим и Ван Дајн су у притвору. - Озбиљно? То!
Извини, Скоте. Они су били твоји другари. Ово је безосећајно.
Само стварно ми је требала победа. Вратићу се касније
за званични крај твоје казне. Извини због погрешне процене.
Требао би да се осећаш сјајно због себе.
Шта? - Полицајац је мртав и Пимова лабораторија је нестала.
Хеј.
Хвала што си ме покрила. - Наравно.
Па... Колико дуго си био Ант-мен поново?
Не дуго. Просто се некако десило. Извини што сам те лагао.
Извини што сам ризиковао све. - Тата, океј је. - Није.
Урадим глупости и људи које волим највише плате цену. Углавном ти.
Покушати да помогнеш људима није глупо. - Па...
Упрскам скоро сваки пут.
Можда само ти треба неко да ти чува леђа. Као партнер.
Па, јасно је објаснила да је то задње што жели. - Ко? - Хоуп.
Чекај, на кога си ти мислила? - На мене. - Ти?
Не смеј се. Била бих сјајан партнер. - О, Кикирики!
Била би страва. И кад бих те пустио, био бих ужасан тата.
Добро. Узми Хоуп да ти буде партнер. Она је паметна.
Подсећа ме на тебе. - Помоћи ћеш јој?
Мислим да треба да јој помогнеш. - Волео бих, али...
Не знам како јој могу помоћи, а да не повредим тебе.
Ти можеш. Ти можеш све.
Ти си "Најбоља бака на свету".
Агент Ву посетиће вас за сат. - "Сат"? Немамо сат времена!
Морате да будете негде другде?
Е, то је моја девојчица.
Добро, који је наш план?
Смањимо тај зид. - Изгледа као носећи зид. Плафон може пасти.
Онда трчаћемо ко луди. - Избројио сам 15-20 агената на спрату.
Приближно 5 пута толико у згради. - Тешко наоружани. - Лоша шанса.
Имаш ли икакву бољу идеју? - Јок.
Али не одустајем од маме. - Била би тако поносна на тебе.
Океј.
Један... Два...
Скоте? - Шта само стојите? Морамо наћи ту лабораторију.
А шта је са мном?
Савршено. - Пожурите и обуците се. Немамо пуно времена.
Гдине.
Океј, сад шта? - Мене питаш?
Упадајте!
Ћао. - Ћао.
Извините, да ли планирамо да одемо ускоро
или и даље буљићете једно у друго док не почну да пуцају на нас?
Да.
Хеј, Бурч. - Да? - Да, изашли су. - Кренуо сам.
Одело фали, као и комби. - Како се то десило? Мислим, куј мој?
Хвала ти. - Нема на чему.
Како да нађемо лабораторију? - Пошто сам је први пут изгубио,
ставио сам нови уређај за праћење... Тако нешто.
То ће успети.
Спремно је или не? - Можемо започети процес извлачења сад.
Слушај, Ева, ова цела ствар може бити врло опасна.
Можда бисмо требали... - Можда бисмо требали шта? Да чекамо?
Преостали су ми дани док не цркнем.
Радимо ово, Биле. Сада.
Очитавања енергије показују да нису још искористили тунел.
Немамо пуно времена пре него што се мамина локација промени и изгубимо је.
И имамо много да урадимо пре тога.
Мој ћале је увек говорио ако желиш урадити како треба, направи списак.
Треба да урадимо то. Прво, провалимо у ту лабораторију.
Друго, морамо да избацимо Фостера и Духа.
Треће, морамо да се бијемо са Духом. То изгледа ко део под 2.
2-А. Зар не? Назовимо то 2-А. Бијемо Духа, 2-А.
И морамо бити сигурни да лабораторија је велика да се вратиш или најебали смо.
Скоте... - Желиш ли да почнем испочетка? Почећу. - Заронићу.
Једина шанса коју имамо је ако вас двоје сте ту заједно да штитите тунел.
Пусти ме да урадим ово, Хоуп. Молим те.
Пусти ме да је доведем.
Мислим да он је у праву.
Ш'а имаааааа?
Не сећате се те вољене рекламе? "Ш'а имаааааа?"
Рекох му да нас прати. Мислио сам да би нам користило мало помоћи.
Добро. На позицији сам. Мравци су кренули. - Примљено.
Држи очи широм отворене, Скоти. Желиш ли "Пез"? - Не.
Каси ми је дала ово за мој рођендан.
Иначе, обожавам то одело! - Хвала, човече.
Волео бих да ја имам одело.
Волео... Волео бих макар одело са минималним моћима, знаш?
Или можда макар само одело. Без моћи.
Шта је то? - Не знам.
То су они.
Не могу бити далеко.
Хенк?
Прекините!
Тата, какво је стање? - Фостер је збринут. Облачим одело сад.
Само сам желео спасити Еву. Суочава се смрћу или нечим горим. Плаши се.
Помоћи ћу ти да нађеш лек кад се вратим. Обећавам.
Заједно смислићемо нешто.
Срећно, Хенк. - Хвала, Биле.
Сад, потребно ми је да се одмакнеш.
Преостало време: 15 минута.
Хенк је ушао, Скоте. Неки траг од ње? - Не, не још.
Ева!
Опозови мравце, Скоте. - О, брате.
Могу ли добити стање јер имам озбиљан проблем са Духом овде?
Спреман сам да зароним.
У случају да не успем... - Немој. Не говори то.
Не могу да изгубим и тебе. - Волим те, Хоуп.
Друштво, све је лоше овде. Молим вас...
Сад.
Погрешно усмеравање. Прво што те науче на "Магија изблиза" онлајн.
Не!
План је успео. Имамо лабораторију, Скоти.
Нађимо се на месту састанка. - Океј. Кренуо сам. - О, не.
Стварно? Овај тип поново? - Ко?
Рекао сам ти да нисмо завршили са пословањем.
Промена планова.
Држи се.
Желим ту лабораторију, момци. По сваку цену.
Држи се.
Та шасија је прљава! - Сад имамо већих проблема.
Хоуп, шта радиш? Удаљаваш се од места састанка.
Не брини. Водим их заобилазним путем. - Чекај, шта ти...
Не!
О, Боже! О, Боже! Поцркаћемо! Поцркаћемо!
Сигнал изгубљен. - Шта, јеботе, они раде тамо?
Поновно подешавање.
Никад ниси рекао да је тако лепо, Скоте.
Поновно подешавање.
Океј. За који трен. - Поновно подешавање.
Поновно подешавање. - Хајде, бре.
Сигнал обновљен.
Бајкери, све је на вама.
Преузми волан. - Шта? Чекај, Хоуп.
Па, '60.-те су биле забавне, али сад плаћам због тога.
Пази тамо! - Дај ми да дишем. Нисам возио 2 године.
Средио вас "Пез"!
Овде је!
О, то није добро.
Хоуп!
Не! - Не!
Ено је тачно тамо. Уз... Узми лабораторију!
Видим је! Западно од улице Примо.
Хоуп! Чекај! - Хеј! Шта је са мном?
Имамо те сад, Ева!
Не поново!
Ђубре од одела!
Да!
Крећи, крећи, крећи!
Бурч има лабораторију. Идем за њим.
Не, не, не!
Одело у изради, мој ђока.
Скоте, где си? Гледам у Бурча. Пожури!
Долазим, долазим! - Понестаје нам времена!
Упозорење. Приближавамо се квантној празнини.
Долазим ти, душо.
Другари... Зар вам не треба даљински за лабораторију? Управо га нађох.
Не можемо повећати лабораторију без даљинског. Донеси нам брзо.
Да, али комби је покварен. - Искористи футролу "Брзи точкови".
Шта?
Волим вас, докторе Пим.
Даљински! Фали нам даљински! Морамо проверити комби.
Страаааава!!!
Идем према океану. Бурчови момци су свуда око мене.
Крећем ка тамо. - Добро. Ја ћу узети лабораторију.
Ћао!
То је шмекерски!
Дивота!
Прц!
Дођи 'вамо, ти мала ласице! О, не, нећеш!
Изгледа... Па, можда ипак хоћеш. Хајде, бре!
Да ли је ико видео господина са југа који носи зграду?
Како је уопште имао времена да купи карту?
Само једанпут, молим те, ради!
То! Добро. Треба ми помоћ.
То!
Извини.
Неко... Хеј! Ма дај, човече!
Нисте кул! Убице!
То! То!
Назваћу те Ант-онио Бандерас! Ти си опасник! Да!
Не! Не! Не! Ант-ониооооо!
Наши другари грбави китови су овде у заливу Сан Франциска на мало
разоноде и размножавања. - Слушај, Узмане.
Нађимо се на доковима за 3 сата.
Народе, једва да смо напустили луку, а већ имамо друштво!
Погледајте тачно тамо, видите ли? Ево га. Ево реп.
Шта, куј мој?
Здраво. Извините. Здраво. У реду је, у реду је.
Извините. Знам да нисам кит. Потрајаће само секунд.
Хеј! То ти не припада! - Не! Не!
Бламираш се сад. Хајде. Пусти! - Не!
Хвала.
Узећу ово сад.
Не...
Топи ти ум...
Порука у твојој глави...
Сањао сам... - Тата, где је мама?
Ту сам се крила сваки пут... - Волим те, Хенк...
Татице?
Тата? Шта се дешава? Зашто ниси нашао маму?
Изгледаш изгубљено, Хенк. Добро си?
Још мислиш да имаш све одговоре, Хенк?
То сам ја.
Тако ми је жао.
Требало је толико времена. - Не.
Не... Ти си овде сад.
Хајдемо кући.
Мислио сам да сам готов.
Али та енергија из твојих руку. Како си успела то?
Ја нисам иста жена од пре 30 година. Ово место...
Промени те.
Прилагођавање је део тога, али нешто од тога је... Еволуција.
Координате лабораторије нису пронађене. Не уздижите се.
Треба вероватно да ти кажем са чим се суочавамо горе.
Имам лабораторију. Имам. Померите се. Померите се...
Померите се! Склањајте се...
Идемо.
Нико овде изгледа није сигуран шта је ово.
Чини се да је он 24-26 метара висок.
Склањајте се! Имам лабораторију!
Лабораторију... Океј...
Ваздух се чини тешким. - О, не. Превелик је.
Скоти! - Скоте!
Одох да спавам. Само ћу одспавати 5 минута.
Само ми требају 5 минута. 5 минута...
Однеси лабораторију на безбедно. Скоти нема пуно ваздуха! - Океј!
Померите се! Померите се!
Не, чекај!
Лабораторија је у пуној величини. - Успели су!
Спремни за уздизање. - Хајде да видимо нашу кћи.
Скоте.
Скоте!
Скоте, хајде! Пробуди се!
Хајде, хајде. Где си, Скоте?
Имам те.
Скоте?
Хеј!
Хеј, Скоти. Хоуп, јави се. Да ли вас је згњечила зграда?
Ско... - Где је даљински, Луисе? - Вер... Вероватно је унутра.
Немам даљински. - Изгледа је ово где кажемо Адиос, амиго.
Не, не, не.
Хвала, момци.
Ева!
Ева. - Ускоро је спремно за извлачење. - Молим те, прекини.
Људи су повређени. - Све боли. Не причај мени о болу.
Шта ако је Хенк у праву? Ако убијеш Џенет? - Бринеш о њој?
Само кажем да је бриљантна научница. Можда може помоћи.
О, помоћи ће. Овога часа! И ако цркне, цркла је!
Не, не. Извини, не можемо ово. Морамо наћи други начин.
Ово је начин.
Џенет!
Започела је извлачење. Поцепаће маму на делове.
Не!
Хоуп!
Добро си?
Мама?
О, мој Боже.
Нашли смо те.
Толико си ми недостајала. - И ти мени, Бомбонице.
У реду је. Ја сам овде сад. Имамо времена.
Нема више изненадних пословних путева, океј?
Обећавам.
Не, у реду је све. Не брините за мене. Бићу добро. - Тата!
Скоте. - Гђо Ван Дајн.
Лепо је... Па, изгледа да смо се већ упознали. - Да. Изгледа.
Чекај.
Твој бол... Могу да га осетим.
Боли... Увек боли.
Жао ми је.
Мислим да могу да ти помогнем.
Да ли си знао да може то?
У реду је.
Друштво, полицајци долазе!
По... По... Полицајци долазе. Ко, сви они.
Морам да идем. - Ми морамо да идемо. - Шта је са њима?
Руке увис! - Не, не. Радили смо свој пос'о. Видели смо њих.
Пуцали су на људе. - Па смо их ухапсили. За вас. Нема на чему.
Тргујемо краденом технологијом. - И убили смо много, много људи.
Он је главни. - Истина је. Да. Такође сам прекршио
бројне здравствене прописе у свом ресторану. Неки би вас шокирали.
Стварно јесте серум истине.
Морамо побећи одавде. Брзо.
Имам идеју.
Огромна фигура је примећена на раскрсници Бродвејеве и Лагуне.
Све јединице крећите. - Иди, иди.
Ево га.
Готово је, Скоти. Извини, али ухватили смо те, човече.
Хајде, ово је крај пута, друже. Немаш где да се сакријеш.
Само повуци тај фластер. Изгубио си. У реду је.
Бемти, Скоти! Смањи се!
О, магија!
Бемти. Код Ленгове куће. Сместа.
Добро обављено, душо. - Хајдемо.
Остави ме овде. - Можемо да успемо. - Сам си рекао.
Повредила сам људе. Али ти ниси.
Иди, молим те. - Можемо да успемо, Ева. - Биле...
Не напуштам те.
Хеј, момци. Моје 2 године казне су већ истекле?
Како изгледа бити напољу? Мислим...
Људи још увек плешу? Комбији са храном су још увек фора?
Извукао си се овог пута, али... Видећу те поново. - Где?
А? - Где ћеш ме видети поново?
Као... Уопштено, видећу те.
Ко следећи пут кад учиниш нешто лоше. Бићу тамо. Да те ухватим.
Посматраћеш ме и онда... Мислио сам да ме позиваш негде.
Што бих учинио то? - То се и ја питам. Што би учинио то.
Као позив на журку, вечеру или слично? - Не знам. Мислио сам
да планираш вече. - Мислио сам да те ухапсим. Опет. - Опуштено. - Океј.
Желиш ли на вечеру или слично? Мислим, слободан сам. Добро, хајдемо.
Спремна си? - Да! Тата! - Ћао! - Ћао!
Да, то смо били ми. Како вам можемо помоћи?
8:30, понедељак. - "Бивши преваранти" осигурање.
Гдине Карапетијан. Видели сте то?
Па, била би нам част да послујемо и са вама.
Видећу вас у четвртак у 9х. Океј.
Тако се закључује договор!
Ово је страва.
Па, Каси, шта желиш да будеш кад порастеш?
Желим да помажем људима. Ко мој тата. - Стварно?
Желела сам бити његов партнер, али рекао је да жели тебе. - Је л'?
Татице!
Сачекај. Мичи се! М'рш одавде! - Не, немој!
Одвратно. Мрзим то, прах од мољца.
Бегај! М'рш! М'рш!
превео мали мрав: * МАРКО ЦАР *
ИМА ЈОШ! (1:49:05)
АНТ-МЕН и ОСИЦА
Био сам поштовани научник. Име ми је било на зградама.
Сад, радим ово.
Па, желео си мањи квантни тунел. Ово је... Мање.
Извините. Моја грешка!
Мислим да ово има неку драж.
Добро. Контроле су укључене.
Скупљач се активира кад га раставиш.
Требао би да аутоматски упија здравствене квантне честице.
Такође, даље од тардиграда. Слатке су, али изешће те.
И немој упасти у временски вртлог. Не бисмо могли да те спасимо.
Океј.
Постаћеш субатомски за 5...
4... 3...
2... 1.
Добро, Скот, ово је провера микрофона.
Провера микрофона. 2, 1. 2, 1. Како је свима вечерас у квантном свету?
Скоте, чујемо те. - Само сам желео бити сигуран.
Здравствене честице обезбеђене за нашу нову другарицу Духа. - Сјајно.
Припрема за повратак за 5, 4, 3...
Хало?
Врло смешно. Хенк, прекини да зајебаваш. Сам си то рекао.
Хенк?
Хоуп? Џенет?
Другари?
Озбиљно, немојте да се зезате. Вратите ме, хајде.
ДРУГАРИ!
(Сцена је повезана са крајем филма "Осветници: Бесконачни рат" кад половина живих бића нестане)
ИМА ЈОШ ЈЕДНА СЦЕНА! (1:57:32)
Ант-мен и Осица ће се вратити.
Ант-мен и Осица ће се вратити?
СТВАРНО ЈЕ КРАЈ!
Preuzeto sa www.titlovi.com