www.titlovi.com
Ovo je jednostavna priča...
ali je nije jedostavno ispričati.
Kao bajka, ima tuge...
i, kao bajka, puna je čuda i sreće..
Radim što mi se svidi. I ništa mene ne bridi.
" Evo me," rekoh ja haosu.
"Jer ja sam rob!" A on će: "Dobro."
" Ali zašto?" upitah ja.
Jer slobodan sam ja...
Potpuno slobodan
I, evo me...
Potpuno slobodan
I, evo me...
Vozovi su otišli, kočnice su otišle.
I ne mogu više izdržati. Hajde, slatki Bahuse, uzmi me.
Kočnice su otišle! Kočnice su otišle!!
Čuo sam te.
- Ne stvarno su otišle! - Koči, koči!
Zar nisi recitovao?
Vidiš da ne rade!
Koči!
Umrećemo!
Koči!
Umrećemo!
Koči!
Kralj dolazi!
Evo ga!
Sve je puno ljudi. Samo pravo.
Nemamo kočnice!
Nemamo kočnice! Sklanjaj se!
Idi prošetaj.
U suprotnom, stićićemo tamo sutra.
Našao sam šraf.
Šta ti sada treba?
Ništa. Treba mi deset minuta nasamo.
U redu, ostavljam te nasamo.
Hoćes li onaj šraf?
Ne, hoću da me ostaviš na miru.
Da ti dodam šraf ako ga nađem?
Teba mi deset minuta nasamo.
Perem ruke.
Lepotice! Kako si?
Šta to radiš?
Jel tvoja mama stavila ovo ovde?
Ne, nego gazdarica.
Jel to pijaca? Divna je.
Pošto je? Koliko imaš godina?
- Kako se zoveš? - Eleonora.
Drago mi je. Ja sam Princ Gvido.
- Princ? - Jesam. Pravi princ.
I sve ovo je moje.
Ovde prolazi prinčev principat.
Nazvao sam ovo mesto Adis Abeba.
I sve ću da promenim. Krave napolje, kamile unutra.
Kamile?
Čak i par hipopotamusa.
Moram da idem. Imam sastanak sa princezom.
- Kada? - Sada!
Dobro Vam jutro, Princezo!
Baš sam se uplašila. Zamalo da poginem. Jesam li Vas povredila?
Nikada se nisam osećao bolje.
Da li uvek ostavljate kuću ovako?
Htela sam da spalim osinjak, pa me je jedna ujela.
Ujela Vas osa? Ovde? Dozvolite mi.
Mirujte, Princezo.
Osinji otrov je veoma otrovan.
Moraćemo da ga izvadimo.
- Lezite. Ovo će malo da potraje. - Ne, hvala.
- Je li Vas još negde ujela? - Ne, hvala.
Kakvo mesto! Bas je lepo!
Golubovi lete, žene padaju sa neba. Preseliću se ovde!
Sve je to njegovo! Hoće da dovede kamile! On je princ!
Apsolutno.
Princ Gvido Vama na usluzi, Princezo.
Evo me!
Do viđenja, onda.
- Kako da Vam se zahvalim? - Nema potrebe.
Ako stvarno hoćete da mi se zahvalite...
Uzeo bih par jaja da napravim omlet svom štitonoši.
Uzmite koliko hoćete. Ionako su Vaša.
Hvala!
Uzeću dva--šest. U redu? Napraviću mnogo lep omlet.
Do viđenja, Eleonora! Moji pozdravi, Princezo.
Zbogom.
Evo me, Ferucio! Specijalitet večeri: omlet!
Sve kamile ovde!
- Gde je ta kuća? - Skreni levo. Samo što nismo stigli.
Da li će tvoj ujak da spava sa nama?
Živi u hotelu 30 godina. On je šef konobarima.
Daće nam kuću. Koristi je kao skladište.
Evo. Tu smo.
To je Robin Hud, konj mog ujaka.
A ovo je kuća.
A unutra je ujak.
Zdravo dragi ujače! Evo nas! Požuri, kasno je.
Evo nas. Auto se pokvario!
Ujače!
- Varvari. - Ko su oni?
- Varvari. - Zašto nisi vikao upomoć?
Tišina je najmoćniji vapaj.
Jel to tvoj drug pesnik?
Zovem se Ferucio. Takođe sam tapetar.
Evo. To je stari magacin pun starudije.
Stara strast-- starudije licno!.
Čemu ovo služi?
Možete da ostanete koliko hoćete. Nije lako biti kelner.
Ovde vam je krevet. Legenda kaze da je Garibaldi spavao ovde.
Nista nije toliko potrebno koliko nepotrebno.
Varvari.
Gradska palata je u ulici Sestani, desno od šetališta.
Kupatilo, opremljeno izumom gospodina Bidea..
Ovde imate neke knjige, Između ostalog "Petrarkin zivot".
Ovde je kuhinja. Ovo je velosiped, poznat i kao bicikl.
Moram nazad u hotel. Imate jedan ključ. Nemojte ga izgubiti.
Lepo je što sam te video. Dolazim, Robine Hod!
Kakav ujak!
Pogledaj ovo!
Šta sam ti rekao? Možemo da radimo šta god hoćemo.
Ako hoćeš nešto da uradiš, onda to i uradiš.
Hoćeš da se oslobodiš? Hoćeš da vičeš? Onda viči!
Stani! Jesi' lud?
Ne možeš da se ponašaš kao da si na selu.
Dereš se kao ludak. Ne smeš da vičeš!
Marija! Ključ!
Vidiš? Ne smeš da vičeš.
Razumeš? Ako ne bi toliko razmišljao o poeziji...
tvoj otac bi bio srećniji a i zarađivao bi više od njega.
Baš tako, Oreste. To sam mu i ja rekao.
Moraš da se smiriš!
Baš lep šešir. Kako mi stoji?
- Fino. Kako mi stoji? - Fino, ali je moj.
Kada počinjem da radim?
Već kasniš. Počinješ odmah!
Uzmi ovu stolicu i odnesi je u radionicu.
- Ovu? - Tu. I pazi!
Dobro. Odoh ja u grad. Do viđenja.
Do viđenja, i pazi kako se ponašaš...
teška su vremena.
Baš teška vremena!
Zar su teška?
Zašto pitate? Koja su Vaša politička opredeljenja?
Benito! Adolfe! Smirite se!
Šta ste me pitali?
Pitam, kako ide posao?
Doviđenja.
Pažljivo! Polomićes noge!
Doviđenja!
Eto ti ga sad. Ipak mi odnese šešir.
Benito, ošamariću te!
Moram da prođem čitavu birokratiju da se otvori knjižara.
- Jel to dugo traje? - Godinama.
Onda bolje da odmah počnemo.
Prvo se prijavite, a onda će odbor da potpiše.
Zamalo da polomim jaja. Imam ih u džepu od juče.
Potpuno sam zaboravio na njih. Hvala bogu pa se nisu polomila. Zapišite.
Ja, dole potpisani, Gvido Orefice...
- prijavljujem se da otvorim-- - Ne može Vam sada to potpisati!
Šta se dešava?
Potreban mi je Vaš potpis, za knjižaru.
- Gospođice, šta se dešava? - G. Rodolfo, rekla sam mu.
-Samo jedan potpis. - Ne, ne mogu.
Moj zamenik će doći za jedan sat Pitajte njega.
- Sve što hoću je jedan običan potpis. - Mi radimo samo do jedan!
Sad je deset do jedan.
Žalite se.
Au, baš je nezgodan.
Da potpiše, otvori dokument, sve što treba da uradi je--
Sad moram da čekam ceo sat njegovog zamenika.
Podnosim žalbu. Pišite, "Ja, dole potpisani--"
Kakav galop!
Jeste li se povredili? Dajte da vam pomognem.
Dođi ovamo. Nisam namerno.
Ne pipaj me!
Možes da zaboraviš na svoju knjižaru!
Ne, jaja!
Huljo! Ubiću te!
Čuuuvaj!
Dobro jutro, Princezo.
Pitam se da li ćemo ikad naleteti jedno na drugo stojeći.
Izvinite, ali moram da idem.
Zbogom, Princezo!
- Piletina. - To je lako
Služi se cela, Za zadnjicom na tanjiru.
"Možete li je iseci?" " Naravno."
Zabodem sečivo ispod krila onda otkinem sa kosti.
Meso sečem odozdo na gore.
- Odoše krilca, prsa i kožurica. - Jastog.
Ništa lakše ujko.
Stavim krilo ispod noge.
I ode noga. Pokidam ga na dva dela, stavim--
Jastog je ljuskar.
I ode ljuska... sa ljuskara.
Ode i ljuska i antene. Ko jede antene?
Ode, znači ljuska, ode i jastog.
Ništa nije ostalo.
Nestalo je jastoga, ali je piletina jako ukusna.
- Ne sećam se kako se služi jastog. - Služiš ga celog.
Nema potrebe da ga pipneš!
Pa to je stvarno lako. Zašto li se nisam setio.
- Dalje. - Ponašanje!
Stalno na oprezu. Miran, ovako.
"Konobar?" "Da?"
U poziciju. Oprezno ponašanje. Konobar!
Zašto samo ja? Pa valjda nas ima više?
Klanjanje! Prosto.
Klanjas se dole, dalje.
Ovako, pod uglom od 45 stepeni, kao šampanjac.
45 stepeni, skoro 50, 55.
90 stepeni. Pravi ugao. 180.
Koliko duboko da se klanjam? 180 stepeni? Ovako?
Misli na suncokrete. Oni se klanjaju suncu.
Ali ako se neki poklonio suvise duboko...
to znaci da je mrtav!
Zapamti, ti SLUŽIŠ. Ti nisi SLUGA.
Služenje je umetnost.
Evo, na primer, Bog.
Bog služi ljudima, ali nije njihov sluga.
- Ovde nema dugmeta. - Ne radi se tako, ludo.
Moram ćaletu da vratim auto. On računa na to.
Vratićeš ih za mesec dana.
Ne, moram ranije. Jel znas zašto?
Zašto?
- A? Koliko je sati? - Nisi valjda zaspao?
Naravno da sam zaspao.
Zaspao si dok si pričao samnom!
- Kako možes to? - Sopenhauer.
Ko?
Sopenhauer kaže da snagom volje, možes da uradiš šta hoćeš.
"Ja sam ono što želim da budem."
Sada sam hteo da zaspim, pa sam govorio sebi...
"Ja spavam, spavam," i uspavao sam se.
Zadivljujuće. A i prosto je.
Hocu i ja da probam. Ja spavam, spavam, spavam--
Ne mrdaj rukama. Nisi ti žongler.
Sve je u čvrstini. Stvar je ozbiljna, i zahteva vreme.
Pričaćemo sutra.
Majku mu, čvrstina...
Probudi ce.
Probudi se.
Šta je sad? Šta to radiš?
- Radi! - Šta radi?
Sopenhauer. Jel znaš šta sam sada rekao? "Probudi se."
Bam, i ti si se probudio. Skroz neverovatno.
- Kako to može? - Može tako što si mi vikao na uvo!
To me je probudilo.
- Znači treba da govorim tiše. - Ne treba da govoriš uopste!
Dubokoumno. Moraš samo da misliš.
Zašto trčiš? Stani!
Požuri. Kasno je!
Maria! Kljuc!
Svako jutro, ona mu dobacuje ključ.
Pogledaj!
To je ona učiteljica. Baš je lepa.
Čak sam je i sanjao. Dođi. Upoznaću te.
- Au, majku mu! Ne mrdaj! - Šta je sad?
Ne mrdaj!
Onaj u kolima. Kreten na koga su pala jaja.
Ubiće me ako me vidi. Budi dobar.
- Šta radi? - Razgovara.
- Šta kaže? - Ne znam?
- Šta sad radi? - Oprašta se.
Ima isti auto kao ja! Eno ga!
Ne mrdaj. Ubiće me ako me vidi!
Budi miran, Ferucio.
Dobro jutro, Princezo!
Opet Vi. Kako izvodite to?
Ovo je princeza koja mi je sa neba pala u naručje.
Jel Vam on isisavao otrov iz butine?
Da. Stalno se ovako srećemo. Vi se samo pojavite.
Možemo i da dogovorimo sastanak.
- Večeras u 8:00? - Ne, lepše je ovako.
Hajdemo, Dora. Zakasnićeš.
Nadam se da ćemo se opet sresti ...iznenada.
Zbogom, Princezo!
Je'si je vid'o? Baš je lepa, a?
Sviđa joj se kad ja tako banem.
Ne mogu da verujem.
"Tama."
Vi ste genije!
"Što je više ima, manje je vidiš."
Resenje: tama.
Izvanredno. Jeste li Vi izmislili tu zagonetku?
Ne, ali ste je Vi rešili za 5 minuta. Meni je trebalo 8 dana.
Tama!
Lososa, salatu i čašu belog vina.
Slušajte ovu, Gvido.
Ako dozvoljavate, sad je moj red.
Otac mi je rekao dok sam bio dečak.
"Patuljci i snežana seli su da prezalogaje.
Koliko brzo možete da pogodite Šta će sledeće poslužiti gostima?"
Zvuči rafinirano.
Želim odmah da je rešim.
- Jedite prvo, da se ne ohladi. - Ne mogu. Kasno mi je.
Losos, salata, belo vino. Laka hrana.
Patuljci...
i Snežana.
- Da li je kuhinja zatvorena? - Svi su otišli. Zašto?
Gospodin iz Rima je tu iz Ministarstva. Želi da jede.
Kuhinja je zatvorena.
Pa, sad, možda Vam da dobar bakšiš.
Kuhinja je otvorena.
Uđite unutra.
Doktore, nećete da jedete?
"Patuljci i Snežana--"
Znam da je kuhinja zatvorena. Možda hladnu ribu.
- Sve je ukusno. Izaberite. - Nešto lagano.
Pa, imamo meso, fini jaki stek...
jagnjetinu, bubrege, puno masnu jetru.
- A imamo i ribu. - Ribu.
Imamo... lepog debelog turbota...
punjenog masnom kobasicom sve to u Grand Marnieu...
ili ste za posnog lososa--
Losos, hvala.
- Nešto pride? - Zar ima i nešto pride?
Naravno. Imamo veoma, veoma pržene pečurke...
krompir na puteru sa sosom--
Imate li neku laku salatu? Ako nema, ništa.
Laku salatu? šteta je za one pečurke...
kao da nisu sa ovog sveta. Znači, laka salata...
sušeni losos i časa belog vina.
Savršeno. Što pre, molim Vas.
Učiniću najboje što umem.
" koliko brzo možete pogoditi šta će sledeće servirati gostima?"
Tako je.
- "Patuljci i Snežana." - Laku noć, Doktore.
Laku noć, genije.
Šta je rekao? Patuljci? Jel pijan?
To je zagonetka. "Sedam sekundi."
"Sedam sekundi" je rešenje. "Patuljci i Snežana."
Ako sedam patuljaka večera...
a ona služi u sekundi, to znači "sedam sekundi."
Doktor Lesing je psihijatar, veoma ozbiljna osoba.
Opsednut je zakonetkama. Ne spava zbog njih.
Izvinite. Škola" Francesco Petrarka".
Osnovna škola? Moja prijateljica predaje tamo. Divna je.
Nije daleko odavde. Zašto?
Dobro je. Mogu da spavam pola sata duže.
Morate u školu sutra ujutro?
Očekuju me u 8:30.
Molim vas, deco, tišina! Trenutak pažnje.
Inspektor iz Rima samo što nije došao.
Hoću da ostavim dobar utisak kod njega.
Slušajte tiho i pažljivo ono što će da vam kaže.
Reći će vam veoma važne stvari o našoj divnoj zemlji.
Inspektor je ovde, gosopđo.
Već? Poranio je!
Sedi, Roberto!
Svi gore!
Dobro jutro, Princezo.
Dobro jutro, G. Inspectore. Ja sam direktor.
Ovo su neki od učitelja.
Dobro.
U tom smislu--
Koliko godina predajete u ovoj školi?
Šesnaest.
Da li ste upoznati sa novim...
školskim programom odobrenim od Ministarstva?
Da.
Da li ste proučili brošuru o dečijoj higijeni?
Naravno.
Šta radite u nedelju?
Ne, mislim, nedelja je dan Sv. Marije. šta radite?
Idem u pozorište.
- Šta ćete gledati? - Ofenbaha.
Tako je, izvode Ofenbaha.
Fino. Onda--
Hvala puno, i doviđenja. Došao sam samo da--
Znamo.
Kao što znate, inspektor...
je došao iz rima da nam govori o našem rasnom manifestu...
potpisanom od strane naših najvećih naučnika.
On će, u našu čast...
demonstrirati da je naša rasa...
superiorna rasa--
i najbolja od svih.
Sedite.
Izvolite, Inspektore.
- Naša rasa-- - je superiorna.
Prirodno!
Znači, ona je superiorna.
Evo, sad baš dolazim iz Rima...
da bih vam saopstio vama, deci...
da je naša rasa superiorna.
Bio sam...
izabran, jeli, od strane naučnika rasista...
u cilju da vam demonstriram...
koliko je naša rasa superiorna.
Zašto su izabrali baš mene?
Moram li da vam kažem?
Gde ćete još naći...
nekoga ovako zgodnog?
Naravno, nigde. Ja sam originalni "superiorni"...
čisti Arijevac.
Deco.
Šta ako neko kaze : "Šta je tu toliko superiorno?"
Uvo. pogledajte perfekciju ovog uveta.
Leva školjka...
sa kanalićem i malim zvoncetom na kraju.
Pogledajte. Pokretna Hrskavica.
Savitljiva.
Nađite mi još dva uva ovako lepa i ja odmah odlazim!
Ali morate i da mi ih pokažete. U francuskoj sanjaju o njima!
Rase postoje deco. U to budite sigurni!
Ali da nastavimo. Hoću da vam pokažem jos nešto.
Obratite pažnju.
Rekao je Inspektor?
Iz Rima?
Pupak!
Pogledajte ovaj pupak! Kakav čvor!
Ali ga ne možete odvezati, čak ni zubima!
Oni rasistički naučnici su probali. Ma kakvi!
Ovo je Italijanski pupak. On je deo nase rase!
Pogledajte ovaj stil!
Pogledajte misiće: cepsi, bicepsi, tricepsi!
Gledajte ovu lepotu! Divite se ovom kuku!
Pogledajte ove pokrete!
Gospodo!
Sada moram da vam kažem do viđenja.
Moram da idem. Imam sastanak.
Napraviću svoj Arijevski izlaz i reći vam zbogom.
Zbogom! Pupak!
Vidimo se u Veneciji, Princezo.
Čujem samo na ovo uvo.
Pogledaj me, Princezo.
Evo me dole.
Pogledaj me, Princezo.
Okreni se, Princezo.
Okreni se, okreni--
- Možemo li da uzmemo sladoled od čokolade? - Da, ali moramo da požurimo.
Zašto?
Moramo da budemo kod Prefekta u osam. Pozvani smo na večeru.
- Gde? - Kod Prefekta.
Smiluj mi se, Gospode. Ne daj da je to istina.
- Jos jedna večera kod Pefekta? - Dolazi i tvoja majka.
Bingo!
Daj nam da samo odemo na večeru. Svratićemo kod Prefekta na kafu.
Ja ne idem!
U redu! Reći ću mu da ne dolazimo.
Bićemo samo nas dvoje.
- Dobro vece, Rodolfo! - Dobro veče, G. Prefekt.
Vidimo se posle kod mene. Očekujem Vas u 8:00.
Bićemo tamo tačno u 8:00.
Gde je sad? Jesi li je video?
- Mora da je ovde. - Ti si ovde?
Nemoj sutra da kasniš, jasno?
Jesi li izneo one stvari iz kola?
To je svila. Nemoj da je upropastis Budi veoma pažljiv.
- Kakva opera. - Predivno!
Jesu li ono Vaše zavese?
Ne, verovatno su od nekog mog kolege.
Ponovo mi uze šešir!
- Hajdemo. - Zar nevidiš da je pljusak?
- Idi po auto. - Tu je iza ugla.
Sačekaj me ovde.
Parkiraću dole i zatrubiću.
Daj mi ključ!
Ne od kuće! Od kola!
Od kola? Jesi li lud?
Zamajavaj ga, znaš, kretena sa jajima.
Zadržavaj ga što duže. Vidimo se kasnije.
U kolima je-- Vozi polako!
Najmanje što si mogao da uradiš je da dođes gore sa kišobranom.
Ti si običan grubijan. Pogledaj na sta ličim.
Plus, večera kod Prefekta me čini nervoznom!
Znala sam. Dobila sam štucavicu.
Uvek dobijem štucavicu kad moram da radim nešto sto mi se ne radi.
Zar ne znaš da treba tako malo da bih bila srećna?
Sladoled od čokolade je dosta! Dva!
Mala zajednička šetnja pa šta se dogodi, dogodiće se.
Umesto toga ti--
Dobro jutro, Princezo!
Ovo je neverovatno. Dugujete mi objašnjenje.
Ne, Vi meni dugujete objašnjenje!
Stanem ispod krova Vi mi sa neba padnete u naručje.
Padnem sa bicikla završim u Vašem naručju.
Odem u inspekciju škole, evo Vas ponovo!
Čak mi dolazite i u snove.
Hoćete li me ostaviti na miru? Baš ste se zacopali.
Doduše, ne krivim Vas, ali--
U redu. Predajem se. Pobedili ste.
Gde cemo, Princezo? Do mora! Da li volite more?
Da, ali me čekaju u pozorištu. Vratite me nazad.
Šta se događa?
Princezo, da li znate kako da pomerimo šoferšajbnu?
Ma zakočite!
Ništa ne brinite! držite se za mene!
Pokvarene su!
Kada ste naučili da vozite?
- Pre deset minuta. - Mislila sam da ima manje.
- Krov neće da se spusti. - Vrata ne mogu da se otvore.
Stani!! U klopci smo!
Izaći ćemo odavde. Ja ću se pobrinuti za to.
Najvažnija stvar je da ti nepokisneš.
Zaštiti se ovim.
Uzmi. Sada ćemo izaći odavde.
Ja ću se pobrinuti za sve.
Eto.
Izađi napolje, Princezo.
Tako! Izađi napolje!
Ovde je velika bara! nakvasićeš noge! čekaj!
Tako!
- Izvoli Princezo. - gde smo?
Ovde smo već bili.
- Ti i ja, kada? - Zar se ne sećaš?
Padala je kiša ...
a ja sam napravio kišobran od jastuka!
Bila je to divna noć. Stavio sam volan na rame...
plesao nekoliko koraka, i kada sam stao ispred tebe...
poljubila si me.
Princezo, pozadi ti je vetar odneo sve.
Zavisi od osobe. Moj otac je bio takav.
Mogao je da me navede da uradim svašta.
On me je razumeo. Znao je kako treba samnom.
Bila sam kao glina u njegovim rukama.
I uvek sam, uvek, pristajala.
Dakle to blago koje kriješ--
Moguće je otvoriti riznicu i navesti te na pristanak!
To je lakše nego što misliš.
- Potreban ti je samo pravi ključ. - A on je, gde?
Bog zna.
Razvedrava se.
Dakle, rekla si...
ključ koji čini da uvek pristaneš dolazi sa neba.
Da.
Pokušaću.
Ako mi ga devica Marija baci-- Nikada se nezna.
Marija, ključ!
Da li je to ovaj?
Zaista moraš kući? A sladoled od čokolade?
- Hajdemo odmah. - Ne, ne sada.
- Onda, kada? - Ne znam.
Hoće li o tome nebo odlučiti?
Ne, ostavi sada Mariju. Ne gljavi je sladoledom!
Ne, suviše je važno. Ne smemo mi da odlučujemo.
Moram da je pitam.
Marija, javi nam...
kada možemo na sladoled!
Sedam sekundi!
- Ovo je moja kuća. - Tuda sam bezbroj puta prošao.
Uvek sam se pitao: 'Ko li ovde živi?
Hteo sam da otvorim radnju preko puta.
- Knjižaru? - Da. Viđaću te svaki dan.
Onda, do viđenja.
Bio si divan prema meni. Sada samo želim da se okupam.
Zaboravio sam da ti kažem.
Reci.
Ne znaš koliko želim da vodim ljubav sa tobom.
Ali, to neću nikome reći, naročito ne tebi.
Morali bi da me muče da bih priznao.
- Šta to? - Da želim da vodim ljubav sa tobom.
Ne samo jednom. nego opet, i opet!
Ali nikada ti to neću reći.
Trebalo bi da sam lud da ti kažem...
da bih ovde vodio ljubav sa tobom, do kraja života.
Bolje da požuriš, pokisnućeš. Opet će kiša.
Princezo.
- Potpuno si mokar. - Nije važno moje odelo.
Brine me šešir.
Treba mi suv šešir, Gde bih ga mogao naći?
Kako beše? Dabome, lako je!
Marija, pošalji nekoga da nam da suv šešir.
Laku noć, Princezo. Zbogom.
- Izvinite, gde je toalet? - Napred pa levo.
Ako odmah ne ustaneš...
Kunem se grobom tvog oca Neću progovoriti sa tobom.
do kraja života!
Brojaću do tri.
Ako ne ustaneš, ja ću te naterati.
dobra devojka.
Znaš li ko se ženi?
Nisam ti rekao? Mamlaz na koga su pala jaja!
- Sa kime se ženi? - Ne znam.
Ona još nije sišla.
Svi čekaju.
Svuda sam te tražio!
- Tvoj stric. - Moj stric?
Nešto se dogodilo. Pođi zamnom!
Napolju! Konj!
Šta je ovo?
Je li ovo tvoj konj?
Kakav prizor! Šta su ti ispisali na njemu?
"Pažnja!. Jevrejski konj"
Uobičijeni vandali. Tužno. Kakva glupost
"Jevrejski konj"!
Ne sekiraj se. uradili su to da--
Nije slučajno. Uradili su to namerno.
Moraćeš da se navikneš na to, Gvido.
- Sada će preći na tebe. - Na mene?
Šta meni može da se desi?
Najgore što mogu je da me svuku, ofarbaju u žuto i napišu...
"Pažnja, konobar Jevrein."
Nisam ni znao da je konj Jevrein.
Hajdemo, ujutro ću ga oprati.
Odvedi ga u štalu.
Pogledaj, ispred tebe!
Čekaj. Iznenadiću je.
Pođi samnom. Voleo bih da te upoznam sa Fidom Đovanardijem.
Doktore Lesing! Kuda ćete?
Hitan telegram. Moram smesta u Berlin.
- Kakvo je to cveće? - Za vaš odlazak.
Uzeću samo jedan.
Odneću ga mojoj ženi: Gvidov cvet.
Zaista sam uživao uz tebe, Gvido.
Ti si najdovitljiviji...
konobar koga sam ikada upoznao.
Hvala. Vi ste najkulturniji gost koga sam služio.
Hvala.
Zbogom, Doktore Lesing.
Uzgred.
"Ako izgovoriš moje ime...
Više me nema. Ko sam ja?"
Ako izgovoriš moje ime, Više me nema.
Šta to bi? Šta je rekao?
"Tišina!"
Divno. Glasno je imenuješ, i više je nema. tišina.
I ne govorimo o Berlinu, u predgrađima. Zamislite!
Treći razred. Rešava ovaj problem.
Upamtila sam jer me je šokiralo.
Ludak državu košta četiri marke dnevno.
Bogalj, četiri ipo marke.
Epileptičar, tri ipo marke.
Uzevši u obzir da je prosek četiri marke dnevno...
i da ima 300,000 pacijenata, koliko bi država uštedela...
ako bi individue eliminisala?
Ne mogu da verujem!
Tako sam i ja reagovala.
Nemogu da verujem da sedmogodišnje dete..
treba da reši tu jednačinu
Teško je izračunati. odnose procenata.
Potrebno je izvesno znanje da bi se jednačina rešila.
Kod nas je to pitanje za gimnaziju.
Ne, treba samo da pomnožite. Rekoste 300,000 bogalja?
300,000 puta četiri.
Da ih sve pobijemo, sačuvaćemo 1 ,200,000 maraka na dan.
- Lako je! - Tačno!
Ali vi ste odrasli. U Nemačkoj- to rešavaju deca!
Oni su zaista druga rasa.
"Dobro jutro, Princezo."
- Šta si rekao? - Piše, na torti.
Zašto stojiš? Hajdemo!
Hajde da igramo.
Da kažem nešto. Kao što svakako znate...
i to više godina.
Dora i ja smo rođeni u istoj ulici.
Zajedno smo išli u školu, imali iste prijatelje.
Dora je žena moga života...
a ja sam čovek njenog života, tako smo...
odlučili da se venčamo naredne godine.
Svi ste zvanično pozvani 9 og aprila...
u crkvu sv. Marije Pelegrino.
a posle ćemo slaviti do zore zajedno u veselju...
baš kao i sada.
Poljubi je! Poljubi je!
- Šta je sa tobom? - Ništa.
- Jesi li dobro? - jesam.
Ko je stavio stolicu ovde?
Jesi li dobro?
- dobro sam. - žao mi je.
- Nisam se povredio. - Ne, mislio sam--
- Uživaš li? - Sve je u redu.
Vrati se za svoj sto.
Idi, ja ću ovo završiti.
Jesi li dobro?
Odlično! Zašto me to pitaš? Nešto nije u redu?
ne, sve je u redu.
Ali-- idi u kuhinju.
U kuhinju.
Večeras je sve ispremeštano.
Vidi gde je sada kuhinja.
Pogodi! ko je?
Ja sam! Šta, da nisi pobudalio?
Gospođice.
Konačno da vas upoznam, Dora.
Nije nas upoznao. Plašio si se, Je li?
Sada više nemoraš sa nama u burdelj!
Oprostite na uznemiravanju. Sve najbolje svima.
Stari pokvarenjače!
Veseo neki momak!
Sve je u najboljem redu. Pokupiću.
Izvinjavam se
Princezo
I ti si ovde
Odvedi me odavde
A sada, dame i gospodo
veličanstveno iznenađenje Grand Hotela.
Etiopska torta!
Hvala! maestro, muzika!
- Čestitam. - hvala.
Ovuda, Princezo.
Pa ti si--
Brzo, Princezo.
Ali on je--
On je onaj mamlaz sa jajima!
Feručio!
Kod njega je ključ, proklet bio!
Žica. Otvoriću, ako nađem neku žicu.
Pravi sam čarobnjak. Otac me je naučio.
Kao dete pravio sam igračke od žice.
Otvorio sam.
Đozi!
Pusti ga. Hajdemo mama će zakasniti.
Izgubio sam moj tenk.
Ne brini. naći ćemo ga.
Gde si ostavio tenk?
- Na stepeništu. - Doneću ga.
Drži bicikl. Ja ću ga doneti.
Izvoli.
Hajdemo.
- Brzo, tata! - Uspori!
Kasniš u školu! Brzo!
Eno konja! dva konja!
Prestani da zvoniš! Izluđuješ me!
- Nesviram ja, već Đozi. - Nisam ja, tata je!
Stani hoću da siđem!.
Evo nas.
Videćemo se večeras.
Vozi brzo, tata!
Možemo li da je kupimo za mamu?
- Koliko košta? - petnaest lira.
Imitacija je. sigurno lažni kolač, kao tvoj tenk.
Hajdemo, Đozi.
" Zabranjen ulaz za ..
Jevreje i pse.."
Zašto Jevreje i pse ne puštaju unutra?
Ne žele da Jevreji i psi ulaze unutra.
Svako radi šta hoće.
Tamo je gvožđara.
Oni ne puštaju Špance i konje u radnju.
Malo dalje je Apoteka.
Juče sam navraćao sa prijateljem kinezom koji ima kengura.
'Možemo li' pitao sam, ne neželimo ni kineze ni kengure ovde."
Nevole ih. Šta da ti kažem?
Mi sve puštamo u našu knjižaru.
Ne. Od sada, i mi ćemo imati natpis.
- Koga ti nevoliš? - Paukove. A ti?
Ja nevolim Vizigote. Sutra stavljamo natpis...
" Paucima i Vizigotima zabranjen pristup."
Smučili su mi se ti Vizigoti.
Dobro jutro.
Sve je u pola cene.
- Gvido Orefiče? - Taj sam.
- Morate da pođete u prefekturu - Opet?
- Već je išao. - Idemo.
Zašto?
- Ovaj čovek je sa vama? - Da, Idemo.
U redu.
- Idem i ja. - Ne.
Ti ostani ovde. Neću se zadržati, zar ne?
Nikako.
Đozi, budi ljubazan prema mušterijama!
Brzo se vraćam.
- Uzeću ovu. - Košta pet lira.
Ne, ovde piše deset.
Sve je u pola cene.
Daj ovo tvojoj majci i reci da je od bake.
Nikada nisam video moju baku.
- Da li bi voleo da je upoznaš? - Da.
Sutra ćeš je upoznati.
- Sutra? - Da.
Jer sutra je tvoj rođendan..
tvoja baka će doći i doneće lepi poklon.
Novi tenk?
Ne biće iznenađenje.
Daj pismo tvojoj majci.
Zdravo, Đozi.
Zaboravili ste kusur, Bako.
Hvala.
- Kada dolaziš? - za jedan sat.
Svratiću da vidim hoće li stric doneti ostatke hrane.
- I šta je baka rekla? - doći će sutra.
i bilo je vreme!
Jevrejska radnja
- Vreme je za tvoje kupanje. - Neću da se kupam.
- Hajde na kupanje. - Kupao sam se u petak.
Ima pravo.
Uzmi čistu košulju.
- Menjao sam je u četvrtak! - Ne zaboravi cveće!
Ispred je. Već sam ga ubrao.
- Idem sa tobo, tata! - Na kupanje, tvrdoglavko!
Neću da se kupam!
Požuri. Moram da idem po baku.
- Gde da stavim cveće? - Spusti ga, odmah ću.
Kupao sam se u petak!
Znaš li gde je Đozi?
Morada je tamo.
Možeš li da ga staviš ovde?
Zašto ne doneseš cveće? Izgleda tako divno.
I jeste. Odmah ću doneti Hoćeš da vidiš cveće?
Nateraću ga da dođe. Dođi, cveće!
Dođi, komodo!
Hoku, pokus, Hoću da komoda dođe.
Dođi komodo.
Stani, komodo!
Ova komoda mi izgleda vrlo prljavo.
Dobro jutro, Princezo!
Već zna da čita i piše?
- Već godinu dana. - Divan si posao obavila.
Stigli smo.
Pomoći ću ti da izađeš.
Ne, sama ću.
Dora, šta se desilo?
Jesmo li stigli?
Ne, ovo je raskrsnica.
Hoćeš li mi reći gde idemo sada?
Kako to misliš, gde?
Pitao si me sto puta. Idemo ...
u mesto-- kako se zvaše?
Gde idemo--
Idemo ...?
Koji je danas dan? Danas ti je rođendan!
Uvek kažeš da bi voleo da ideš na put!
Mesecima sam planirao ovo putovanje.
Znaš, kuda idemo?
Ne mogu da ti kažem. Obećao sam mami.
Znaš kakvaje. Naljutiće se.
A meni je smešno.
Kada sam bio mali i moj otac je organizovao ovakav put.
Bilo je tako-- Auu. Kako je bilo zabavno!
Neću ti reći. želim da sam vidiš.
To je iznenađenje. Znaš stvarno me--
stvarno me tera na smejanje.
Umoran sam.
Spavaj.
Kuda idemo? Gde nas vode?
Koliko je sati? Polazimo na vreme.
Kakva organizacija!
- Nikada nisi putovao vozom? - Nisam. Je li lepo?
Mnogo je lepo!
Unutra je sve od drveta. Svi stoje. Nema sedišta.
- Nema sedišta? - Šta? sedišta u vozu?
Jasno je da nisi nikada putovao vozom!
Ne, svi stoje jedni uz druge .
Vidiš taj red? Uzeo sam poslednju kartu!
Požuri, striče Eliseo. Neželim da kažu, "Zkasnili ste.
voz je pun. Vratite se kući."
Čekajte. Imam rezervaciju! Ostavite mesta za nas!
Pogledaj koliki je red!
Evo nas! Imamo rezervaciju!
Hvala!
- Mogu li da vam pomognem? - Došlo je do greške.
Kakve greške?
U tom vozu su moj muž i sin.
Kako je ime vašeg muža?
Gvido Orefiče.
Đozi Orefice...
i Eliseo Orefiče takođe su u vozu.
Nema nikakve greške.
Želim i ja da uđem u taj voz.
- Spremni. - Neka krenu.
Krećite!
Idite kući, gospođo.
Hoći da uđem u taj voz.
Pustite me u voz!
Evo je mama!
zaustavili su voz da bi mama ušla.
Ujka Eliseo.
Zadovoljan si? Vido si ovo mesto? Umoran si?
- Nije mi se svideo voz. - Ni meni.
Vratićemo se autobusom.
Vratićemo se autobusom! u kome će biti sedišta!
- Rekao sam im. - Tako je bolje.
Vidiš? Sve je organizovano!
Jesi li video taj red? Ljudi stoje u redu da uđu!
- Svi hoće da uđu! - Kakva je to igra?
Takoje !
To je igra gde--
To je igra--
Svi učestvujemo.
Sve je organizovano. Igra ide ovako...
Muškarci idu sa jedne strane, a žene sa druge.
A tu su i vojnici. Govore nam šta da rade.
Nije to lako. Znaš.
Ako neko pogreši, vrate ga kući.
Znači da moraš biti vrlo pažljiv.
Ali ako pobediš, dobijaš prvu nagradu
Kakvu nagradu
Prvu nagradu
- Tenk,već ga imam
Ovo je pravi tenk! Nov novcat!
Stvarno?
Da! Nisam hteo da ti kažem.
Gde ide stric Eliseo?
On je u drugom timu. Sve je organizovano.
Zdravo, ujka!
Pravi tenk.
Šta sam ti rekao?
Fantastično!
Kakvo mesto!
Požuri, uzeće nam mesta. Rezervisali smo. Dva kreveta!
Pustite nas da prođemo!
Evo našeg mesta!
Ovo je naš krevet. Spavaćemo jedan pored drugog.
Ovde je grozno. Smrdi. Hoću da budem sa mamom.
Bićemo!
- Gladan sam! - Ješćemo!
I ovde su zli! Viču!
Jer svi hoće prvu nagradu Moraju biti čvrsti.
- Mogu li da vidim mamu? - Kada se igra završi.
Kada će se završiti?
Moraš da sakupiš 1000 poena.
Ko sakupi 1000 poena dobija tenk.
Neverujem ti. Hoćemo li dobiti sendviče?
sendviče?
Pitaj ih. Svi smo prijatelji ovde.
- Vidi ko je tu. Kako beše tvoje ime? - Bartolomeo.
Da te nešto pitam.
Je li prošao momak koji deli hleb i pekmez?
Prokletstvo! Zakasnili smo za sekund!
Ali doći će ponovo, zar ne?
Vratiće se.
- Šta je rekao? - Pitao je zna li neko Nemački.
Objasniće nam logorska pravila.
- Govoriš Nemački? - Ne.
Igra počinje sada. Ko je tu, tu je, ko nije, nije.
Ko prvi zaradi hiljadu poena pobeđuje. Prva nagrada je tenk!
Blago njemu!
Svaki dan ćemo na zvučniku da objavimo ko vodi.
Onaj sa najmanje poena Mora da nosi natpis "magarac"...
na leđima.
Mi glumimo zle ljude koji se stalno deru.
Ko se uplaši, gubi poene.
Poene gubite zbog tri stvari.
Prvo, ako plačete.
Drugo, ako hoćete da vidite mamu.
Treće , ako ste gladni i tražite užinu.
Zaboravite na to!
Kada si gladan za čas izgubiš poene.
Ja sam juče izgubio 40 poena...
zato što sam apsolutno morao da pojedem sendvič sa džemom.
Od kajsije! On je hteo od jagode.
I ne tražite lizalice. Jer vam ih nećemo dati.
Pošto smo ih sve pojeli!
Ja sam juče pojeo 20!
Namučio sam se. Ali su bili stvarno dobri.
Možete se kladiti.
Izvinite što idem ovako brzo, Ali igram se žmurke.
Moram da idem da me ne pronađu.
Mene ništa nepitajte. Pitajte Bartolomea. On zna sve.
I obavezno mi prenesite šta je rekao.
1000 poena?
Rekao sam ti da će biti zabavno!
Oni su ludi!
Ovo ima sigurno 100kg! I unutra je 3000 stepeni!
Vittorino, nemogu više da nosim!
- Preneo si samo jedan? - Zar ih ima još?
Ovde smo do večeras!
Bartolomeo, šta se desilo? Gde te vode?
U bolnicu. Povredio sam ruku.
Ovde ćemo pomreti!
Ne mogu više! Spustiću ovo.
Reći ću im da nemogu. Šta mi mogu?
Ubiće te!
- Gde ću sa ovim? - Ovamo.
Dragi bože! Neću izdržati!
Ovde mora da ima 10.000 stepeni!
Tata!
Pogledaj! Vidiš? Lepo je, zar ne?
Pristupili smo.
Kada sam došao da se upišem...
sudija mi je rekao...
" Ne ti i tvoj sin niste na listi.
Niste platili članarinu."
Umalo da se srušim.
Rekao je, "Idite kući." " Ne, ti idi kući" odgovorih!
Đuzepe i ja smo prijavljeni.
Dajte mi broj!" I vidiš, Dao mi je broj. Vidi.
Tražio sam da ga upišu, za svaki slučaj.
Vidiš na kako lepo mesto...
te je tata doveo?
Jesi li se igrao sa drugom decom?
Jesam, ali oni neznaju pravila.
Kažu da nije istina da je tenk prva nagrada.
I ništa neznaju o poenima.
I ti si naseo? Lukavi su kao lisice.
Hoće da te pobede! Mora da se šališ?
Nema tenka? Neverujim!
Koliko poena smo danas osvojili?
pedeset.
48. Dva su mi uzeli zato što...
sam se sapleo dok sam...
igrao školice.
jee...
smejali smo se kao ludi! Umro sam od smeha!
Bože, kako sam se proveo!
Jedva čekam da sutra počnemo ponovo!
Školice, povlačenje konopca i ringe ringe raja.
Svega smo se igrali. Ne mogu da se setim svega.
"Vi ste preterali", rekao sam! "Prekinite! Umorio sam se."
Slušaj.
- Jesi li nešto jeo? - Da, ali nisam pitao za sendvič.
Bravo! Znači da si i ti zaradio 12 poena!
Ja 48, i ti 12.
Imamo 60 poena.
Kada sakupiš 60 poena, dobijaš ovo.
Parče hleba, bez pekmeza.
Pojedi ga.
- Je li 60 poena mnogo? - Šališ se?
Nego šta!
Vidi ko je tu! Bartolomeo!
Kako je bilo?
Da je bilo gore-- Imam ih 20.
Imamo više od njega.
Nemoj da mu kažeš. Mi vodimo!
Rekla sam: Starice i deca neidu!
Vrati se! Ti neideš na rad!
Ostale, silazite!
Idemo devojke, brže. Hajde. Ovuda!
Ona je nova. Ali je brzo naučila.
Ona ko vrata, Izgledala je fino kada je došla.
Sada je najgora od svih!
Barem nije poslala starice i decu na rad.
Starice i decu nešalju na rad, jer ih ubijaju!
Uskoro će ih pozvati na tuširanje.
"Deco, vreme je za tuširanje!"
Zapravo ih tuširaju u gasnoj komori.
Silazite!
Kako mogu ovo da radim?
Vittorino!
Gde nalaze ovu silnu gvožđuriju?
Tata!
Šta ćeš tu? Ne smeš ovde da dolaziš!
Odlazi!
Zašto nisi sa ostalom decom?
Kažu da...
sva deca moraju na tuširanje, Ja neću.
- Ajde na tuširanje! - Ne!
Neću da idem.
Idi na tuširanje!
Šta ovde radite?
Pravimo... tenk.
Pravimo tenk. Još uvek radimo na gusenicama.
Zaostajemo.
Ne možeš ovde da ostaneš. Idi na tuširanje!
Neću!
Tvrdoglavi stvore! Reći ću mami! Imaš 10 poena manje!
Sakrij se tu negde. Kada završim vratićeš se samnom.
Pazi da te niko ne vidi!
Ovo je zabavno.
Sve!
Sve skinite!. Ovde ostavite odeću!
Dobićete je nazad posle tuširanja.
Napred!
Upamtite svoj broj da biste uzeli odeću!
Žene i deca idu zajedno na tuširanje.
Jeste li se povredili?
Hvala, Bartolomeo.
Od sada ćeš, celog dana morati da se kriješ.
Ako nas sada vide, gotovo je. bićemo diskvalifikovani.
Šta treba da radim?
Sedi tu. Vitorino, pomozi mi.
Moraš tu da se kriješ, preko celog dana.
Niko ne sme da te vidi, naročito zli ljudi što viču.
Upamti.
Ostani sakriven!
Ovo je naj teži deo.
Ako dobro odigramo, tenk je naš. Imaćemo 120 poena dnevno.
Vodiću te sa sobom. i kriti. Nema te.
Ko te je ranije viđao? Ko si ti? Gde je on?
Jesi li razumeo?
Našao sam te!
Bravo!
Ima li koga? Smetam li?
Dođi ovamo!
Brzo kao munja!
Dobro jutro, Princezo!
Prošlu noć, sam o tebi sanjao!
išli smo u bioskop. Imala si ružičasti kostim...
koji mnogo volim.
Samo o tebi razmišljam, Princezo.
Uvek mislim na tebe. A sada--
Mama!
Tata me gura u kolicima, ali neume da ih vozi!
Sa njime umirem od smeha!
Mi vodimo! Koliko smo poena osvojili danas?
Beži! Dolaze zli ljudi koji viču!
- Gde? - Ovamo! Ovamo!
Je li odeća suva?
Suva je.
Hvataj.
Oblači se.
Šta je sa Vitorinom, Alfonsom i ostalima?
Nisu prošli.
"Ako izgovoriš moje ime, više me nema."
Tišina.
Bogu hvala. Uplašio sam se. Šta je bilo sa tobom?
Oni su poludeli!
Ovaj koji vrši provere, Kapetan--
moj je prijatelj. Upoznao sam ga dok sam bio konobar.
Kaže da priređuje večeru za oficire i njihove žene.
Tražio je da poslužujem večeru.
Možda hoće da mi pomogne. Može nas izvući odavde.
Jesi li video Đuzepea?
Kako to misliš, ne?
Kuda ćeš? Dođi ovamo!
- Ne. - Rekao sam ti da dođeš.
Nećeš? Dođi ovamo!
Izađi ! Pogledaj se. Kako si prljav.
Gde si bio?
Morao sam da završim partiju remija.
Od nas prave dugmad i sapun.
- Šta to govoriš? - Spaljuju nas u pećima.
Ko ti je to rekao?
Jedan čovek je plakao. Rekao je da od nas prave dugmad i sapun.
I ti si naseo?!
Opet?
Mislio sam da si bistar- oštrouman, inteligentan.
Dugmad i sapun od ljudi? To bi bilo čudo!
Poverovao si u to?
Zamisli. Sutra ujutro, opraću ruke sa Bartolomeom...
dobro ću ih oribati.
I zakopčati se sa Frančeskom.
Prokleto bilo!
Pogledaj! Ostao sam bez Đorđa!
Liči li ti ovo na osobu?
Zaboga! Zavitlavali su te! a ti si naseo!
Šta su ti još rekli?
Da nas kuvaju u peći.
Spaljuju nas u pećima.
A ti si i na to naseo! Sve ćeš ti poverovati!
Čuo sam za pećnicu na drva...
ali još nisam video da je lože ljudima.
"Ostao sam bez drva!" "Uzmite ovog advokata!"
"Ovaj advokat ne gori. nije dovoljno suv.
Pogledaj koliko se dimi!"
Dugmad, sapuni, spaljuju nas u pećima.
Sada budimo ozbiljni.
Sutra me očekuje trka u džakovima sa zlim momcima.
Dosta mi je. Hoću da idem kući.
- Sada? - Baš sad'.
Napolju pada kiša. Stići ćeš kući sa temperaturom!
Baš me briga. Hajdemo.
Dobro. Ako baš hoćeš da ideš--
Uzeću tvoje stvari i idemo.
- Možemo da idemo? - Naravno.
Šta ti misliš, da oni ljude zadržavaju ovde?
To bih voleo da vidim.
Zar ne bi bilo sjajno? Hajde. Spakovaćemo tvoje
stvari i odlazimo.
Kakva šteta. Vodili smo. Odustajemo i brišu nas.
Neki drugi klinac će osvojiti pravi tenk.
Druge dece nema. Samo sam ja ostao.
Nema druge dece? Logor ih je pun!
Onda, gde su?
Kriju se. Niko ne sme da ih vidi.
- Ovo je ozbiljna igra! - Ja ništa ne razumem.
Koliko poena imamo?
Skoro 687.
Rekao sam ti hiljadu puta.
Ali neka, idemo.
- Pobeđujemo, ali ako hoćeš-- - Pobeđujemo?
Prvi smo, Rekao sam ti. Ali idemo ako hoćeš.
Juče sam video tabelu. Ali neka, idemo.
Zdravo, Bartolomeo. Đuzepe i ja odlazimo.
Dosta nam je svega.
Tenk je potpuno završen. Spreman je.
Očisti svećice pre paljenja.
Dodaj gas...
inače će se tenk zaglaviti.
A top. Jesi li ga video Kako je lep? Divno je ispao!
Pre nego kreneš, podigni ručnu kočnicu! Mi odlazimo.
Đozi želi da odustanemo.
Mogli smo da se vratimo u tenku ali mi idemo autobusom.
Đuzepe i ja odlazimo. Zbogom, svima!
Dosta nam je ovog mesta.
Hajde, da ne zakasnimo na autobus.
Hajdemo, Đuzepe.
Pada kiša. Dobiću temperaturu!
Ja sam, tata!
Imam da ti kažem nešto važno! Dođi!
Taj mali nevaljalac beži mi celo jutro.
- Stvarno postoji neko dete? - Mora da ih je dve hiljade!
Kao miševi su. Svuda se kriju!
Ti bezobraznici hoće tenk! Stani!
Čekaj.
Izgleda da sam ga video.
Mislim da je u blizini.
Slušaj. Vidi da li se tamo krije. Ja te čekam.
Čuvaću stražu.
Ovde je, tata!
- Kako izgleda? Tamnokos? - da.
To je on. Zove se... Švanc.
Krije se tu tri nedelje.
Bio je na drugom mestu. Ali mi smo ga pretekli!
Pre ili kasnije, Nači ću i ostale.
- Koliko ih ima? - Sve vrvi od njih, Kažem ti.
Svi se kriju.
- Tata, vidi! - To je skrovište!
Uhvatio sam te, moj si! Ispadaš! Idemo.
- Svega mi! Videla nas je! - Jel smo ispali?
Dolazi po tebe.
Sada je vreme za igru, "u tišini".
Nikako ne smeš da progovoriš.
Zakuni se!
- Zakuni se! - Kunem se.
Oni čudno govore. Ništa ih ne razumeš.
Ako ovo prebrodimo, prva nagrada je naša.
Sve koji su na prvom mestu. Okupljaju za igru tišine.
Ne progovaraj, jasno?
Zašto si ovde, sa decom?
Tišina! Ne smeš da progovaraš.
Kunem se.
Moram da govorim sa tobom. Vrlo je važno.
- Gde? Kada? - Javiću ti. Kasnije.
Hvala,.
Rekla sam ti da ne razgovaraš sa decom.
Doktore, ovde je i moja žena.
Polako.
Jedi polako. Neće ti prijati.
Mi vodimo. Možda ćemo otići ranije.
Igra se ranije završava.
Pazi da ne pogrešiš Sada kada vodimo.
Polako.
Slušaj pažljivo.
"Debeo, debeo, ružan, ružan, u stvarnosti žut.
Ako me pitaš šta sam..
odgovaram, 'pi, pi, pi.'
Kada hodam čuje se, 'plop, plop'.
Sada pogodi, bez žurbe?! Ko sam ja"
Pače, je li tako?
Da li je to pače?
Nije!
Poslao mi je iz Beča prijatelj veterinar.
Ja ne mogu da mu pošaljem svoju...
dok ne rešim ovu.
Mislio sam, možda je..
kljunar...
Ali on ne pijuče, "pi, pi, pi."
Kljunar radi, ovako--
Sinoć sam je za tebe preveo na italijanski.
Dakle, da čujem?
Sve ukazuje na pače.
Pomozi mi.
Za ime sveta...
pomozi mi.
Ne mogu da spavam.
To je pače!
Dođi ovamo!
- Umoran sam. - Dođi ovamo!
Gde smo mi?
Možda sam pošao pogrešnim putem.
Tako je, dobar dečko. Spavaj i lepo sanjaj.
Možda je sve samo san!
Mi sanjamo, Đuzepe.
Sutra ujutro Mama će nas probuditi...
sa dve šolje mleka i keksom.
Prvo ćemo jesti.
A onda ću sa njom voditi ljubav dva, tri puta...
Ako budem mogao.
Izvini, Bartolomeo.
20 puta su prozvali dvojicu oficira, sigurno su pobegli.
- Razumeš li još nešto? - Dovoljno je jasno.
Rat je završen. Jure kao bez glave.
Kuda idu ovi kamioni?
Najvažnije je ne naći se u tim kamionima.
Odlaze puni a vraćaju se prazni.
Znaš li gde odlaze?
Šta je sa ženama? Šta se događa?
Bežimo odavde svako na svoju stranu.
Ne moramo ni da pakujemo stvari!
Satima slušam mitraljeze i lavež pasa.
- Žele svega da se otarase. - Ja odlazim.
Videćemo se u Vijaređu. Otvorićemo fabriku nakovanja!
Zbogom, momci. Ja odlazim.
Dođi da vidiš.
Vidi kako su ljuti! besni!
Vidiš, tebe traže?
Samo tebe. Ti si uzrok ovoj pometnji!
Ostao si poslednji! Koga treba naći!
Prevrću svaki kamen!
Ujutro se igra završava. Podeliće nagrade.
Ako te noćas ne nađu, dobićeš 60 poena!
Koliko imamo poena?
Imamo 940. Plus 60?
- Hiljadu! - Prvo mesto! Pobedili smo!
Svuda te traže bože kako su ljuti.
Noćas ne smeš da pogrešiš. Ovo je poslednje!
- Sakrij se brzo u tu kutiju! - Švanc je tamo.
Ko?
Tamnokosi dečak.
Juče su ga našli. Eliminisan je.
Najsigurnije skrovište. Niko te neće tamo tražiti.
Hajde, brzo kao munja. ulazi!
unutra!
Uzmi ćebe ako ti bude hladno.
Ja ću se brzo vratiti.
Navešću ih na pogrešan trag. Mislim da sam ga tamo video!
Tata, na smrt si me prestrašio!
Daj mi ćebe. Hladno ti je?
Onda mi daj džemper.
Baciću ga na drvo da ih prevarim.
Svuda te traže!
Svi viču, "gde je Đuzepe?"
Čak i psuju. Mnogo, mnogo su ljuti!
Niko te neće naći. Sada zdravo, vretiću se.
Slušaj...
ako me nema dugo...
ti nigde ne mrdaj.
Ne izlazi. Ne smeš da izađeš...
dok se sve ne utiša...
i nikoga ne bude na vidiku, za svaki slučaj.
Ponovi!
Neću izaći, dok nekog ima u blizini.
Dobar dečko, tvrdoglav.
Odlazi!
beži, pseto!
Odlazi pseto!
beži.
Bravo, Feručio.
Uspelo je.
Ima li tu neko po imenu Dora?
Dora, jesi li tu? Ja sam, Gvido.
Znam da se ovde neko krije. Ima li Dore ovde?
Je li tu Dora? Italijanka je, moja žena.
Da, Dora je tu.
Ja sam, Dora!
To nije ona! Ima li druge Dore?
Čim izađete iz logora iskačite iz kamiona!
Iskačite!
Istina je!
Zdravo dečače.
Sam si kako se zoveš.
Ne razumeš me, zar ne.
Hajde povešćemo te dođi ovamo.
Hajde, tako je.
Mama!
Stani
Mama!
To je moja priča.
To je žrtva koju je moj otac podneo.
Bio je to njegov dar meni.
- Pobedili smo! - Da, pobedili smo!
Hiljadu poena za smeh do suza!
Pobedili smo! Tenk je naš!
POBEDILI SMO!
Preuzeto sa www.titlovi.com