Jotta löytäisi jotain, mitä tahansa -
olipa se sitten mahtava totuus tai kadonneet silmälasit -
Sinun on ensin uskottava, että sen löytämisestä on jokin etu.
Minä löysin jotain kauan aikaa sitten -
ja olen pitänyt siitä kiinni kynsin ja hampain siitä lähtien.
Omistan menestykseni elämässä sille.
Se on asettanut minut asemaan, jossa nyt olen.
Tämä periaate.
Mitä et tiedä ei satuta sinua.
He kutsuivat sitä idealismiksi kirjassa, jonka luin.
Ota ase. Ota ase. Ota ase.
Voi luoja!
Tuomari ei säikähdä pienestä.
En luota hänen helppoon pelkoonsa.
Ajatteletko että tämä on ali avokkuuteni?
No sinä olet kuvernööri, joten kerro sinä.
Niin, olen kuvernööri.
Ongelma kuvernöörien kanssa on, että he kuvittelevat, arvokuutensa pakoksi.
Ei ole mitään minkä takia arvokkuuttaan kannattaisi säilöä.
Ihmiset eivät vain ole rakennettu niin.
Sitten kun en ole enää kuvernööri, koska olen presidentti -
ja jos haluan tavata jonkun keskiyöllä niin niin myös teen.
Toivottavasti jätät minut, jotta saan nukuttua yöni hyvin.
Ei Jack. Sinä tulet mukaani, koska niin haluat.
Niin, sinä ja Suger kanssani Valkoisessa talossa.
Annan Sugarille ampumapaikan puutarhaan.
Rebublikaanien senaattorit voivat nostella peltipurkkeja hänelle.
Ja nimitän erityisvirkamiehen sinulle.
Sihteerin herra Jack Burdenin petipalatsiin.
Joku pitämään puhelinnumerot hallinnassa -
ja palauttaa joitakin unohtuneita vaaleanpunaisten silkkien välissä.
Mutta tämä pitää tehdä ensin.
Keskellä yötä kun voisimme tehdä sen vain päivällä kaupungissa.
Joskus ei ole ikinä nyt.
Paskiaiset.
Minne päin menemme?
Jack, kerro Sugarille kuinka pääsemme taloon.
Sinun väkesi asuu täällä.
Entä jos hän ei avaa ovea?
Pakota hänet. Mistä sinulle maksan?
Viisi vuotta aiemmin.
Hei, Jack. Herra Duffy.
Tässä on Willie Stark Mason Citystä.
- Maan aarteita. - Ilo tavata.
- Jack Burden. - The Chroniclesta.
Mukava tavata, herra Burden.
Willie on tekemässä bisnestä Mason Cityssä.
He tulivat tänne sitoutuneina tehtävään.
He rakentavat koulun.
Niin. Minä ja Willie olimme yhtä aikaa koulussa.
Olitko ihan koulussa, Alex. En tiennytkään.
Et varmasti ollut täysin opettajan mieleen.
En herra, se on kyllä totta.
Willie oli kuitenkin. Ja vieläkin olet, etkö olekkin Willie?
Willie nai opettajan.
Noh, tiedättehän...
He kertovat minulle mistä opettajat on tehty -
samassa paikassa kuin kaikki muutkin.
Eikös olekkin totta, herra Stark?
Se on totta.
Slade! Laita meille oluet.
Ei minulle, kiitos.
Eikö pieni opettajasi pidä jos juot?
Hän ei ainakaan suosi sitä.
Oluet meille kuitenkin.
Myyn olutta niille, jotka sitä haluavat.
En laita ketään sitä juomaan.
Ehkä sinulla on jokin vivoitusjuoma hänelle.
Sitä hän haluaa.
Kyllä haluaisin virvoitusjuomaa. Kaksi pilliä, kiitos.
Jack tarkasta Mason Citystä.
Katso kuka tämä kaveri kaveri on, joka pitää itseään Jeesuksena Kristuksena, -
joka tuli alas ristiltä pilaamaan rahanvaihtoa -
arvottomaan tuomioistuimeen jonne hänet laitettiin.
Tiedän kuka hän on. Kaveri joulumielellä -
ajoi kouluyhdistyksen läpi.
- Tunnetko hänet? - Tapasin hänet.
Katsoin hänen juoden virvoitusjuomaa -
kahdesta pillistä, koska hänen vaimonsa ei pitänyt alkoholin juomisesta.
Hän haluaa pitää miehensä piirikunnan onnenonkijana?
Etkö tiedä kuinka asiat etenevät siellä?
Menevät siellä kuten tulevat täällä.
No sitten menet sinne ja tulet takaisin tänne.
Komissaarina, puhemiehenä ja kaiketi sinä olet asemassa, -
joka ymmärtää koulusopimuksen tilanteesta.
- Ei ole tilannetta. - Ehkä on ehkä ei.
Ei ole mitään tilannetta.
Lautakunta otti tarjouksen vastaan.
A.J. Mooren tarjouksen mukaan -
koulu tullaan rakentamaan.
Tämän Moore-kaverin tarjous on ymmärrettävästi alhaisin?
Kuuleppas nyt.
Kukaan ei sano lautakunnalle minkä tarjouksen ottaa.
Kaikki voivat tulla ja tehdä pienen kusisen tarjouksen.
Lautakunnan ei kuitenkaan tarvi ottaa sitä.
Lautakunta ottaa jonkun, joka osaa tehdä työn oikein.
Kaikki on laillista.
Kuka sen pienen kusisen tarjouksen teki?
- Jeffers, jos muistan. - Jeffers Construction?
- Niin. - Se on todella iso yhtiö.
Lautakunta valitsee sen, joka osaa tehdä työn oikein.
Muuta minun ei tarvi sanoa.
Etkö halua kertoa äidille -
että haluat nähdä itsesi kirkkaana pöydässä, etkö?
Selvä. Olisinpa voinut myydä sinulle vähän.
Olen kohta pois tieltäsi. Etkö varmasti halua ostaa harjoja?
- Olen varma. - Selvä.
Kiitos ajastanne. Hei hei.
Herra Stark.
Hei, herra Jack Burden. Kuinka voit, herra?
Luulisi että onnenonkijana tienaisi tarpeeksi hyvin ettei -
miehen tarvitsisi myydä talon kunnossapitotarvikkeita ovelta ovelle.
- Niinhän sitä luulisi. - Niin ei ole Mason Cityssä.
En ole ehkä niin hyvä matematiikassa -
kuten muut onnenonkijat joita olet tavannut.
Tai liian hyvä siinä.
Kuinka paljon he varastavat koulunrakennussopimuksessa?
Katsotaas...
Jeffers tarjosi 142 000 dollaria.
Moore 175 000 dollaria.
Se on 33 000 dollaria kuudelle eli 5500 per komissaari.
Ja ne ovat tehneet sen niin puhtaan kauniisti että sitä täytyy melkein ihailla.
Jeffers käyttää neekerityövoimaa.
Taitavaa porukkaa, ymmärräthän.
Sitten he sanovat, että katsotkaa, neekerit tekevät teitä enemmän rahaa kuin te -
työntämällä tuntyreitä ja kuljettamalla maata.
Se siitä. Näkemiin herra Jeffers ja matala tarjouksesi.
Mene sinä rakentamaan neekerikoulusi muualle.
Nyt kun et yrittänyt saada ihmisiä näkemään mitä oli tekeillä.
Huusin niin pitkään ja kovaa näistä vanhoista pohjista laitten taskuja riviin.
Olen onnekas, että minulla on työ Mason Cityssä.
Valtiolla, ovelta ovelle tai miten tahansa.
Seisoin tuolla tienkulmassa -
kynä kädessä ja paperi toisessa -
yrittäen näyttää ihmisille numeroita.
Mutta kun yrität pysäyttää ihmisiä tuolla auringonpaahteessa...
Yrität näyttää heille aritmeettisia laskuja...
Et näe sitä hyvin, kun -
hiki valuu heidän silmistään kovan työn takija.
Erityisesti jos laitat neekereitä yhtälöön.
- Sillä välin kun sinä todennäköisesti saat turpaasi. - Todennäköisesti?
Yksi tai kaksi kertaa.
Aiotko yrittää uudelleen marraskuussa?
Ei, minulle riitti. Samoin Lucylle. Hänet potkittiin töistä.
Enkä välitä. En halua opettaa siellä, jotta voisimme ryövätä rahaa.
Aivan niin. Katsot henkilökohtaista kahden ihmisen halveksittua siirtomaata.
Voimaduo.
Mitä aiotte tehdä sitten?
En tiedä. Jatkan isäni aitausta ja kasvatan sikoja ja lypsän lehmiä.
Aion pitää uskoni, herra Burden. Niin minä aion tehdä.
Aion pitää uskoni ihmisiin, koska tiedätkö miksi?
Aika -
tuo kaikki asiat valoon.
Minä luotan siihen.
- Saitko kuvan hänestä? - Kenestä?
Kaupungin seuraavasta pormestarista.
Tiedätkö mitä ihmiset sanovat?
Ihmiset sanovat, että Jumalalla itsellään oli kätensä -
pelissä tässä koulubisneksessä.
Että Jumala astui Willie Starkin puolelle.
Kyllä vain. Hän toimii tietämättömin tavoin joskus.
Joskus -
hän laittaa toisen hoitamaan homman.
Lähettää lihavan miehen puvussaan isolla autolla tekemään tahtoaan.
On minulla ollut joitain huonoja työntekijöitä, myönnän sen.
Mitä haluat?
Haluan tehdä töitä sinulle, herra Stark.
Ja sinä haluat tehdä töitä kansalle ellen ole väärin ymmärtänyt.
Ihmiset äänestävät minua, joten minulla on etuoikeus palvella heitä.
- Jonakin onnenonkijana? - Niin.
Herra Stark, voit pyrkiä Mason Cityn pormestariksi -
ja voit voittaa ilman, että nouset sängystäsi aamulla.
Levität vain sanaa -
Willie Starkista, joka yritti hoitaa rosvot poissa pelistä täysin yksin.
Willie Starkista joka yritti varoittaa meitä.
Willie Starkista joka olisi voinut pelastaa lapsemme jos vain olisimme kuunnelleet.
Minä en puhukkaan Willie Starkista pyrkimässä Mason Cityn promestariksi. En toki.
Minä puhun Willie Starkista, -
joka on seuraava hienon Louisianan osavaltion kuvernööri.
Näit miehen antaen rahaa kourallisen rahaa sinulle -
ja sinä sanoit ei.
Tämän minä näen.
Näen mihen äänestyskopissa -
katsoen äänestyslippua. Työmiehen.
Ja hän näkee kolme nimeä siinä. Harrison, MacMurphy ja Stark.
Mitä tämä mies todella näkee -
on kuva sanomalehdestä, jossa on kolme pienentä arkkua -
ja yhden mies sitten mahtavan kuvernööri Stantonin kuoltua -
jolla oli sisua taistella heitä tappaneita voimia vastaan.
Nyt sillä äänestävällä miehellä on kynä -
ja hän laittaa rastin ruutuun ja sinä heräät kuvernöörinä.
Ja se pieni tyttö joka makaa vieressäsi, hän -
joka ei suosinut alkoholia, -
hän herää kuvernöörin vaimona.
Sen minä näen.
Nyt ota vähän virvoitusjuomastasi -
ja katso näetkö sen myös -
kuvernööri.
Onko sinulla puheesi?
Selvä.
Kiitos, kaverit.
Kiitos paljon.
Nimeni on Willie Stark täältä Mason Citystä -
ja olen kiitollinen, että minulla on mahdollisuus puhua teille tänään.
Nyt, kaverit...
Haluan puhua asiasta, joka on vaivannut minua.
- Kahvi, kiitos. - Kyllä, rouva.
Voinko istua kanssasi?
- Tai mitä tahansa muuta. - Ei kiitos.
- Etkö pidä ulkonäöstäni? - En välitä kenenkään ulkonäöstä, -
mutta en muista ketään kuka olisi yrittänyt saada -
kuka muistuttaa paketilta kehnoa spaghettia.
Neiti Burke, minä istun tässä ja juon kahvia.
Olen melkein juonut ja et voinut istua kanssani -
mikä on juuri mitä pyysit. - Anteeksi.
Et tee töitä Sen-Sen Puckettille enää.
- Ei hän niin huononnäköinen ollut. - Lurjus.
Toki, poliittisesti sekä muutenkin.
Kuka sitä ei tietäisi.
Taidan olla joissain asioissa muita hitaampi.
- Kuten sinäkin. - Olenko?
- Niin luulen. - Minä en.
En tässä kulkueessa.
Se on haastattelun aihe.
Kerro sitten jos olet niin viisas.
Selvä. Harrison on kaupunki-ihmisiä ja MacMurphy on maalaisihminen.
No ei ihan maalaisihminen, mutta tarpeeksi samanlainen huolestuttamaan Harrisonin -
että hän olisi jotenkin erilainen.
Joten Harrison etsii jotain, jonka kanssa jakaa äänet.
Hän kuulee rehellisestä miehestä pienessä pitäjässä, -
jossa jotkin kuntalapset kulkevat palotikkaitapitkin -
joiden olisi pitänyt jäädä kouluun jumiin.
Hän lähettää miehensä viettelemään hänet -
ja sitten Sadie Burken viettelemään häntä vielä enemmän.
Molemmat sanoen hänelle kuinka hyvä hän on ja -
kuinka hiton hyvät mahdollisuudet hänellä on muuttaa asioita tässä osavaltiossa, -
missä mikään ei ikinä muutu.
Koska sinä ja Tiny ja loput heistä -
eivät välitä millaisen pellen te miehestä teette.
Ja sinä välität, oletan?
En sanonut niin. En välitä.
Jos välittäisin niin tekisin sille jotain, enkö?
Ei, minä mielummin katson tästä.
Kuin kävelisi auto-onnettomuuden ohi.
Tiedän, että ette näe tätä siellä takana -
mutta siinä on piirakkataulukko.
Ja näette tästä minne yleinen terveydenhuolto ja sairaalat päätyvät.
Niiden pitäisi olla samoja.
Paremminkin suhde...
Meidän pitäis mennä.
Ei vielä.
Mennään uudestaan.
Etkö halua uida?
Miten luulet, että meillä menee?
- Hyvin, uskoisin. - Niinkö ajattelet?
Niinkö raportoit siitä?
Toki.
Minusta tuntuu siltä, että minua kuunnellaan vähemmän ja vähemmin mitä kauempana olen kotoa.
No se on loogista, eikö sinusta?
Ehkäpä -
yrität sanoa liikaa.
Kerron heille mitä heidän pitää tietää.
Veroista, palkoista ja pääteistä.
Ehkä kyse on siitä, kuinka sen sanot.
Ehkä jos sanot heille sen mitä sanot Lucylle, Tinylle tai minulle -
tai muille kasvotusten niin he kuuntelisivat paremmin.
En tiedä, miten se toimii. On vaikea kuulostaa joltain toiselta.
Vihaiselta ja kyllästyneeltä, kuten bisnestä tehdäessä. Siltä kuulostat.
Mutta et tasanteella. Nouset kolme porrasta -
ja kuulostat aivan samanlaiselta kuin muutkin. Mieheltä, joka yrittää voittaa vaalit.
Niin?
Mitä?
Ei mitään.
No ei miehen tarvi olla kuvernööri.
En kiellä ettenkö haluaisi.
En valehtele sinulle ettenkö haluaisi sitä.
Mutta joskus mie voi haluta jotain niin pahasti -
olla niin täynnä halua, -
että hän tyystin unohtaa mitä hän halusi.
Olisin voinut olla hyvä kuvernööri.
Paljon parempi kuin ne toiset kaverit.
Mutta minusta ei tule kuvernööriä.
- Hei. - Tule toki sisään.
Herra Stark.
Sadie.
Mitä kuuluu?
Willie vain kertoi tässä minulle kuinka hänestä ei tule kuvernööriä.
Sanoit hänelle?
En itse asiassa.
Kertoa minulle mitä?
Noh, siinä on järkeä.
Huomaan.
Joten se on totta? Minua käytetään hyväksi.
Niin minulle sanotaan.
Näin sen hänen silmistään kun hän ensimmäistä kertaa tuli katsomaa minua, Tiny.
Mutta olin kuin en huomaisikaan.
Aivan kuin en huomaisikaan.
Minun olisi pitänyt tietää paremmin.
Herra Stark?
Ajattelit olevasi pieni valkoinen lammas, etkö?
Vain odotit mahdollisuutta seisoa jaloillaan ja pitää puhetta.
He olisivat maksaneet sinulle jos olisit näytellyt mukana. Niin he maksavat minullekkin.
Mutta olit liian tyhmä näkemään edes sitä.
Teit sen ilmaiseksi.
Olet heille vain tyhmä uhrilammas ja minä...
Anteeksi että annoin heidän.
Teidän vatsanne ja ripulinne.
Näytät vähän ruituneelta.
En voi kuvitella.
Nukuin kuin vauva.
Onko sinulla puhe?
Selvä sitten. Mennään. On aika.
Kunniaa, kunniaa. Koko poppoo on paikalla.
- Mitä? - Tuo kappale.
Niin. Sitä se on.
Haloo, haloo.
Kuinka voitte?
Tässä sinulle puhe jota pyysit.
Nimeni on Willie Stark. Olen Mason Cityn kasvatteja.
Minulla oli puhe -
tästä osavaltiosta ja mitä se tarvitsee.
Mutta sen kertomisesta ei ole mitään hyötyä koska te olette tämä osavaltio.
Tiedätte mitä tarvitsette.
Katsokaa housunlahkeitanne.
Katsokaa satoanne.
Katsokaa lapsianne.
Teillä on reikiä ja lahoontumista -
ja välittämätön jälikasvu tässä osavaltiossa.
Minulla oli puhe, mutta ei ole enää.
Herra Duffyllä on se nyt lihavissa käsissään.
Eikö vain, Tiny?
Näytä ihmisille. Nosta se ylös.
Koska hänellä on se -
niin minun pitää sanoa jotain muuta.
Ei se haittaa.
Koska minulla on jotain muuta sanottavana.
Minulla on tarina punaniskaisesta maalaistollosta.
Hän on aivan kuin tekin, jos ette pahstu.
Mutta tämä maalaisjuntti aikoinaan -
alkoi ajatella muita maalaistolloja -
ja mitä hän voisi tehdä heille.
Yhtenä päivänä -
se tuli alas mahdikkaalla voimalla.
Jumalan oma käsi -
kun ainoa tiilikoulu koko kunnassaan -
sortui koska se oli rakennettu poliittisesti mättäntyneistä tiilistä.
Ja se tappoi kasan taitavia opiskelijoita.
Tehän tiedätte tämän tarinan.
Te kuulitte sen.
Hän taisteli politiikkaa vastaan sen koulun -
huonontuneista tiilistä ja ruuveista.
Mutta hän hävisi.
Hän hävisi.
Ja se kaatui.
Se kaatui.
Ei mennyt kauaakaan -
ennen kuin julkiset työntekijät kaupungilta -
ajoivat isoilla hienoilla autoillaan -
ja kertoivat tälle maalaistollolle kuinka he halusivat hänestä kuvernöörin.
He suorine housuineen sanoivat minulle, -
että MacMurphy on vain välikäsi -
ja Joe Harrison on vain kaupungin työväline.
Ja he halusivat tämän tavallisen maantallaajan -
astumaan kisaan ja näyttämään millainen todellinen kuvernööri on.
Tiedättekö kenet he haluavat?
Siihen isoon hienoon autoon?
He olivat Joe Harrisonin omia ahterinnuolijoita, -
jotka tulivat kalastamaan MacMurphyn ääniä pois.
Aivan. Teidän ääniänne.
Siinä hän on.
Siellä hän on.
Siinä on meidän Judas Iskariot, kaupungin oma nenänpyyhkijä juuri tuolla.
Tule vain, Tiny. Katso häntä. Joe Harrisonin sätkynukke.
Tule ja kumarra. Tule vain, ihmiset haluvat nähdä sinut.
Kumarra pois. Noin sitä pitää.
Ei! Antakaa hänen maata!
Antakaa tuon sian maata omassa liassaan.
Antakaa hänen maata muutta kuunnelkaa minua te maalaiset.
Juuri niin. En ole ainoa täällä. Te maalaiset myös.
He hujasivat teitäkin, kuten minuakin tuhannen kertaa.
Tällä kertaa minä huijasin jotain.
Tällä kertaa minä huijasin heitä.
Heitä isokaupunkisia ja suorahousuisia maalaisvihaijaa.
Minä pyrin kuvernööriksi yksikseni.
Minä yritän voittaa heidät ja rynnin voimalla.
Ensimmäinen asia minkä teen on rakennan tien -
läpi soiden ja alligaattoreiden, jotka tulevat eteeni.
Vaikka parin tuhannen kilometriä betonia jos se sen vaatii, -
jotta voin tulla käymään kylässä naapurimaalaisillani aika ajoin.
Sitten rakennutan sillan yli tuon urhean Mississippin.
Nimeän sen itseni, koska minä sen rakensin.
Sitten aion rakentaa teille uuden koulun.
Lähetän lapsenne kouluun ilmaisine työpöytineen, kynineen ja kirjoineen -
opiskelemaan ja oppimaan kohti uutta yliopistoa, jonka rakennan -
missä kuka tahansa saa opiskella.
Juuri kuin rikkaatkin.
Nyt toivon, että te maalaiset kuuntelette.
Koska en halua ajaa takaisin kotiin -
sen takia että seuraavalla viikolla joudun tulemaan takaisin selittämään saman asian.
Ja tässä se on.
Jos te ette äänestä -
niin teillä ei ole väliä. Teillä ei ole väliä!
Ja siten olette yhtä välinpitämättömiä, kuten kaupungissa puhutaan -
sillä välin kun he varastavat ruokanne pöydältä -
ja jokaisen pennin taskuistanne sanomalla vain kiitos.
Koska sitten te olette kasa välinpitämättömiä maalaisia, joilla ei ole mitään, -
koska ette ansaiste mitään.
Joten kuunnelkaa minua.
Kuunnelkaa tätä.
Nostakaa katseenne -
ja katsokaa Jumalan siunattua ja kiistämätöntä totuutta.
Te olette maalaisia ja teitä voi auttaa vain maalainen itse.
On teidän tehtävänne viedä voitto kotiin.
- Teidän, minun ja Jumalan tehtävä! - Amen!
- Poljetaan Joe Harrison! - Poljetaan hänet!
- Poljetaan MacMurphy! - Poljetaan!
Ja poljetaan jokainen paskiainen, joka tulee teidän, -
talojen, siltojen, koulujen -
ja ruokanne väliin.
Antakaa minulle vasara niin minä teen sen.
Poljen ne pitkin ladon ovea!
- Poljetaan ne! - Poljetaan ne!
Onko ietoa Starkista?
Hän on värikäs. Tekee tästä helppoa.
Tiedäthän minut. Aina etsien matalinta aitaa.
Jack, tiedät mikä The Chroniclen linja on vaaleja kohtaan.
Toki. MacMurphy halutaan jälleen, koska hänen mahtava uransa hallitsijana -
ja hänen rehellisyys osavaltion henkilönä.
Miksi et voi laittaa sitä kolmniisi Starkin raivoamisen sijasta?
Kuule, Jack. Tiedän, että Stark on kaverisi, mutta...
Hän ei ole kaverini. Henkilökohtaisesti en välitä kuka on kuvernööri.
Sanotko minulle mitä minun pitää kirjoittaa vai ymmärränkö täysin väärin?
- Tunnet The Chroniclen linjan. - Hyvä on.
Miten niin hyvä on?
Tarkoitan niin kuin sanoin.
Minä, Willie Stark vannon, -
että tuen perustuslakia ja Louisianan lakeja.
Willie ei tarvinnut minua tullakseen valituksi.
Hän voitti kirkkaasti.
Osavaltion suurimmalla erolla.
ja tuen ammattivirkoja kuvernöörinä Jumalan nimessä.
Mutta ei voida sanoa, että kaikki äänestivät häntä.
Jack, mene Mason Cityyn.
Editorini ei äänestänyt häntä.
- Hän kuvittelee olevansa Jeesus joka on tullut ristiltä...
Tämän lehden julkaisia ei äänestänyt häntä.
Nämä miehet eivät äänestäneet häntä.
Tai nämä.
Kuvernöörin koulutusohjelma ei mene läpi.
Tai senaatin vanhat pohjat, jotka tukivat öljymiehiä.
Äitini ei äänestänyt häntä.
Tässä on äitini.
Hän ei äänestä.
Tuolla, yöpöydällään -
siinä hän on ensimmäisen miehensä kanssa.
Ensimmäinen neljästä, jos muistan oikein.
Ja oikealla on kummi-isäni, bestman.
Hän ei äänestänyt Willietä myöskään.
Itse asiassa -
kukaan minun seuduiltani ei äänestänyt Willie Starkia.
Ja miksi heidän pitäisi?
Hänen lupauksensa köyhille, -
että rakennettaisiin teitä, siltoja ja kouluja, -
olivat sodanjulistus rikkaille.
He halusivat hänet ulos.
Oletko Jack Burden?
Olen tullut pomon käskystä.
- Kenen? - Pomon? Kuvernöörin?
Kuvernööri, anna sanon yksinkertaisesti, jotta tajuat.
Meillä ei ole rahaa näille kaikille asioille, joita haluat tehdä köyhille.
On meillä rahaa, senaattori.
Olet väärässä. Meillä on paljonkin rahaa.
Jokainen kilovatti tulee joesta ja jokainen öljytynnyri maasta.
Mutta se ei kuulu sinulle, herra.
Aivan. Se ei kuulu sinulle eikä heillekkään. Se kuuluu osavaltiolle.
Mitä jos osavaltio ei verottaisi vain 5 prosenttia vaan enemmän?
Nämä ovat voimakkaita yhtiöitä joista puhut.
- He eivät hyväksy sitä. - He eivät pidä valtaa.
Voima on voimattomien käsissä -
ja ne kädet on annettu minulle.
Realistisesti he hyväksyvät ehkä puolet rahoista.
Ja senkin vasta sitten kun kuritamme niitä.
Joten rakenamme heille puoli valtatietä.
Kilometri betonia, maata, betonia, maata -
aina Shreveporttiin asti.
Miten kukaan sillä ajaa?
Ihmiset eivät kestäisi sellaista.
He haluavat hyvin tehdyt tiet.
Juuri niin.
Mitä niin?
Hei Jack. Sadie, vie Tiny pois täältä ja selitä hänelle.
- Hän juuri antoi vastauksen eikä tajua. - Tule Tiny.
- Haluatko jotain syötävää? - En kiitos.
- Istu alas. - Hei Sadie.
Hei.
- Kuulin, että sait potkut. - Kuulit väärin. Minä lopetin.
Fiksusti tehty. Kun minä voin tehdä niin niin he eivät voi maksaa sinulle -
eikä niille lattialla nukkuville neekereille.
- Halutko työn? - Kenen leivissä?
- Osavaltion? - Ei hitossa.
Minulle.
Sinä, minä, Sadie ja Tiny.
Tiny? Yllätyin kuullessani, että Tiny on taas kehissä.
Jonkin on hoidettava kuvernöörin avustaminenkin.
Niin toki.
Pidän Tiny kehissä -
muistuttamaan minua jostain mitä en ikinä unohda.
Ja se on?
Kun he tulevat puhumaan kauniita niin älä kuuntele.
Ikinä.
Mitä minä tekisin sinulle?
Puhuisit kauniita.
No niin, kaikki.
Mikä ihme tuo on?
- Tämä on ballitsa. - Mikä?
Jack kertoo teille kaiken. Jack, kerro heille.
Se on ase, joka laukeaa kirstyneestä jousesta.
Voi Luoja.
No niin. Näettekö tuon kotkan kellon yläpuolella.
Yksi...
Kaksi...
Etkö olekkin mukana politiikassa, herra Burden?
Sen täytyy olla mielenkiintoista.
Se ei ole, voin vakuuttaa.
Sinun sanotaan olevan hyvin vaikutusvaltainen.
Sen täytyy olla hyvin mielenkiintoista.
En kyllä osaa sanoa.
Älä anna hänen huijata sinua, neiti DuMonde. Jack on hyvinkin vaikutusvaltainen.
Aivan kuten toimittaja-aikoinaan.
Hyvä on, kyllä. Olen vaikutusvaltainen.
Tarvin kynää ja paperia niin voin hoitaa asiat.
Kyllä senkin takana jokin on.
Ennen kuin se loppuu niin mistä se alkaa?
Sen takana on hyvinkin paljon muuta.
Kaveri antaa kaiken pois osavaltiolta. Ilmaista sitä ja tätä.
Kaikki villahattuiset pellet luulevat maailman olevan ilmainen.
Mutta kuka maksaa? Sen haluan tietää.
Kuka hänestä maksaa?
Öljy- ja hyödykeyhtiöt, uskoisin.
Ja muilla on rahaa maksaa osuutensa.
Sinä ja minä, George. Me maksamme.
Valtio on lupautunut tänä päivänä -
antamaan palveluita, mistä ennen ei tiedettykkään.
Ja hän verottaa osavaltionsa kuolemaan. Ajaa yritykset pois.
Oletko ikinä ajatellut sitä näin.
Jos hallitus jo ajat sitten olisi tehnyt jotain ihmisille -
niin he eivät olisi kyllästyneet ja valinneet herra Starkin.
Kysy tämä sitten seuraavalla kerralla kun näette.
Kysy paljonko lobbaamista tapahtuu kaiken rahan keskellä.
Sitten kysy mitä hän tekee kun häntä syytetään niistä.
Tässä osavaltiossa on perustuslaki -
tai ainakin oli ennen kun hän vei sen helvettiin.
- Pidän huolen että kysyn. - Tee niin.
Jack, neiti DuMonde soittaa pianoa.
Sehän kivaa.
Et ollut itsesi tänään, kuten yleensä olet ollut.
Äiti jos olen ikinä enää samanlainen niin tee palvelus ja ammu minut.
Kuka se oli, joka oli lounaalla.
Herra Peyton. Olet tuntenut hänet läpi elämäsi.
Hän omistaa sähkölaitoksia ja muita.
Se tyttö, äiti. Neiti DuMonde.
Se on herra Ortonin tyttären lapsi ja hän perii isänsä rahansa.
Jonkun pitäisi odottaa kunnes hän perii sen ja sitten naida hänet -
ja hukuttaa hänet kylpyammeeseen.
Älä huoli. Haluaisin kyllä, mutta en tee niin.
Sanoiko herra Peyton, että ihmiset joiden kanssa olet -
ovat sekaantuneet lahjuksiin.
Lahjukset joista puhut, ovat niille, -
- jotka eivät tiedä miten haarukkaa käytetään. - No miten tahansa sanotkin.
- Koska olen huolissani, että... - En tiedä.
Miten minä, joka on niin varovainen, en tietäisi kenestäkään -
mitä kukin tekee milloinkin?
Jack, ota muistiin.
Etsi mihin senaattori Tucsonin poika on lukittuna.
- Mikä hänen nimi on? - Pojanko? En muista.
Etsi missä se oikeudenkäynti on ja hommaa sinne lakimies.
- Kuka? Evans? - Ei Evans.
Etsi joku vähän vähemmän rasvatukkainen -
eikä näytä miltään solistilta.
Laita yksi kavereistasi asialle.
Onko sinulla tietoa kenet se pahoinpiteli?
En välitä vaikka se olisi Apostolien pyhä täti.
Minä satun tietämään.
Kaverin pojan lääkäri, lehdessä luki.
He ovat melko tärkeitä täällä päin.
He kuvittelevat olevansa jokin.
Ja ehkä selviää, että sinä yritit saada pohjan ulos.
Se ei tekisi sinulle mitään hyvää.
- Minusta näyttää, että... - Et tiedä paskan vertaa.
Oletko kuunnellut yhtään?
Sanoin Jackille, että palkkaisi juristin kaverin kautta.
Etsi jokin kenellä ei ole kiinnostusta olla porrasvaloissa.
Sillä tavalla kukaan ei tiedä minusta mitään.
Se voisi olla vaikka paavi yhtä hyvin.
Hyvä on.
- Ymmärrän sinua. - Hädin tuskin.
- Terve isukki. - Mitä kuuluu, poika?
- Kuinka pärjäät? - Menettelen.
Hyvä nähdä. Näytät hyvältä.
- Toin jalkväen mukanani. - Mitä kuuluu?
- Kauniimpi kuin koskaan. - Hei, isoisä.
- Miten menee, kaveri? - Kuinka käsi jaksaa?
- Hän pääsee vielä Ameriikan tähtijoukkueeseen. - Tiedän.
No niin, herra kuvernööri. Yksi, kaksi...
Paskiaiset.
Anna minulle huikka.
Isäukko ei suosi juomista.
Ennen sanoit aina, että Lucy ei suosi sitä.
En tiedä mitä hän tekee tai suosii nykyään.
Sillä ei ole enää väliä.
Olen varmasti antanut näille 40 000 gallonaa sianruokaa.
Ja edelleen teen sitä. Kaadan sianruokaa.
Jotkin asiat eivät ikinä muutu.
Hei.
- Mitä kuuluu? - Tuomari Irwin.
Tuomari Irwin mitä?
- Sano pois. - Sanon kunhan olen saanut happea.
Käytät sitä sen selittämisen, että sinulla ei ole sitä.
Onko tuo sinusta hauskaa? Ei ole sen jälkeen kun sanon asiani.
- Sano sitten myöhemmin. - Byram soitti.
Hän sanoi, että iltapäivälehdessä tuomari sanoi -
syytösten olevan tutkimuksen alla.
Senkin paskiaiset.
Sekin ajoitettu paskiainen.
Hoidetaan heidät pois.
Tiny arvasi meidän olevan päivällisellä täällä.
Hoitakaa heidät kaikki pelistä pois.
Minne päin menemme?
Jack, kerro Sugarille kuinka pääsemme taloon.
Sinun väkesi asuu täällä.
Entä jos hän ei avaa ovea?
Pakota hänet. Mistä sinulle maksan?
- Kuka siellä? - Jack.
Jack?
No ihme kyllä.
Hei tule sisään.
Ethän ole ongelmissa?
Ei, Jack ei ole ongelmissa.
Itse asiassa hän pärjää yllättävänkin hyvin kaiken huomioon ottaen.
Uskon, että sinua ei haittaa jos Jack kaataa minulle juotavan.
En tiennyt, että hänen työnsä oli olla miespalvelija, -
- mutta jos olen väärässä niin olen pahoillani. - Voi hitto.
Joskus Jack kaataa minulle juoman ja joskus minä hänelle.
Joskus kaadan itselleni.
Voin kaataa sinulle yhden.
Ei kiitos.
Onko tämä tämän päivän?
Minulla ei ole yleensä kovin paljon aikaa lukea lehteä -
kun osavaltiossa liittää hyväntekeväisyyskohteita.
Ehkäpä voin helpottaa uteliaisuuttasi yhdellä asialla.
Jossain siellä on mielipiteeni ankarista -
ankarista syytöksistä sinua kohtaan, jos olet siitä kiinnostunut.
Joku kertoi minulle sen.
Mutta tiedäthän kuinka huhusta on tuhat versiota.
Nämä uutispojat saattavat liioitella joskus.
Ei se ole liioittelua.
Katsotaas.
Kun olet lukenut tuon ja juonut juomasi -
niin olisin kiitollinen jos vain lähtisitte hittoon talostani.
Kiitos paljon, tuomari. Otan vielä yhden ryypyn.
Näen siis sen lehdissä ja kuulen sinun puhuvan siitä, -
mutta oletko varma, että et menetä yöuniasi sen takia?
Olen sujut sen kanssa.
Katsos, tuo on sujutta olemista.
Koska jos muistan oikein niin muistan, että -
kun keskustelimme kaupungissa taannoin -
niin ajattelit, että mitä MacMurphy ja muut sanoivat minusta -
oli halveksuttavaakin pahempaa.
En ole velvoittanut itseäni sinulle enkä heille vaan vain omatunnolleni.
- Anteeksi kuinka sanoit? - Anteeksi kuinka sinä sanoit.
Olet ollut liian kauan politiikassa käyttääksesi sanaa omatunto -
noin helposti.
Minun omatuntoni heräsi kun sinun tietyt piirteet, kun -
sanottaisiinko niitä yleisiksi palveluiksi, tuli tietooni.
Joku etsi jotain minusta maan uumenista?
Ei edes yhtä asiaa eikäkovin syvältä.
Maannos onkin mielenkiintoista.
Tässä Jumalan vihreässä maapallossa ei olekkaan muuta kuin maannosta veden lisäksi.
Ja sekin on maannosta loppuen lopuksi.
Se tekee ruohosta vihreää, -
joten anna sen hengittää.
Timantti vaimoni sormessa ei ole muuta kuin paineessa ollutta maata.
Mitä muuta me olemme kuin maata Jumalan edessä.
Sinä, minä ja George Washington.
Ja Jack tuolla.
Se ei silti muuta tosiasioita.
En yritä muttaa mitään vaan valaista.
Niin.
Sanotko, että MacMurphy ja hänen kaverinsa huutaen minulle virkasyytettä -
ovat vastuullisia lain edessä?
Kyllä he ovat vastuullisia Alta Powerille ja öljy-yhtiöille -
- ja muille varkaille. - En osaa sanoa tuosta.
Ainoa syy olla tietämättä on jos ei halua tietää.
Olen eläkkellä, herra Stark. Toimittaja kysyi mielipidettäni ja annoin sen.
Jos olisit eläkkeellä niin kukaan toimittaja ei kysyisi mitään.
Millä sanot on väliä.
Paljon enemmän kuin teeskentelet.
Joten pyydän, -
että perut puheesi.
Kysyminen on eri asia kuin käskeminen ja tuo kuulosti käskemiseltä minulle.
Eikö sinustakin, Jack?
Olet ollut tuomari pitkän aikaa.
Niin olen.
Miltä sinusta tuntuisi -
olematta enää?
Kukaan mies ei ole ikinä kykenyt pelottelemaan minua.
Sanoin mitä sanoin ja en näe syytä sanoa mitään muuta.
Huolimatta sinun esityksestä koskien lakia ja miehiä.
Itse toivoit.
Olet oikeassa, Jack. Hän ei säikähdä helpolla.
Tuomari, siitä tulee enemmän harmia kuin uskot.
Mennään. Sugar-pojan petiaika on mennyt ohi.
Työnantajasi kutsuu sinua, Jack.
En mainostaisi tätä vierailua kenellekkään.
Jos satut muuttamaan mielesi.
Paskiainen.
Jackie, sinulle tuli hommia.
- MacMurphy. - Ei vaan tuomari.
Metsästät leijonan -
ja muu viidakko pelosta täristen asettuu riviin.
- En löydä mitään. - Kyllä löydät.
Mies on tehty syntiseksi ja syntynyt korruptioon -
ja tulee sellainen olemaan aina napanuorasta arkunpohjaan asti.
Löydät jotain.
Ja tehdään siitä arkunpohja.
Pomon miellyttämisen lisäksi näin pienen edun -
siitä, että löydän vähän enemmän kuin tuomi Irwinistä tiedetään.
Hänestä tiedetään, että hän oli kiltti sinulle -
kun isäsi jätti sinut ja isäsi sanomatta miksi.
Hänestä tiedetään, että hän opetti sinulle -
opetti sinulle asiat, joita isän olisi pitänyt.
Miten olla herrasmies.
Kuinka oikein kätellään.
Miten haulikko ladataan turvallisesti ja sillä saadaan ammuttua sorsa alas.
Hänestä tiedettiin, -
että hän oli enemmän isä kuin oikea sisäsi, -
jota et tuntenut ollenkaan.
Paikallen, kiitos.
Kuvernöörin kattohuoneisto.
Miten tuomari Irwininistä on löytynyt?
Ei mitään.
Ei mitään? Ei ole löytynyt mitään vai tehnyt mitään.
Sanoinhan että hänestä ei löytäisi mitään. Voisin penkoa Kiinasta asti mutta se ei auttaisi.
- Enkä aio valehdella hänestä. - Valehdella?
Ei kukaan puhu valehtelemisesta.
Se ei ole ikinä tarpeellista.
Totuus on aina tehokas. Etsit vain totuuden.
Se on ajan ja rahan hukkaa.
Hitto eikö kukaan enää kuuntele minua?
Jos et tee niin älä. Vai haluatko palkankorotuksen?
Annan sinulla sadan dollarin korotuksen halusit tai et.
Jos haluaisin enemmän rahaa niin tekisin hommia.
Sanotko minulle, että olet töissäni puhtaasta rakkaudestasi?
En tiedä miksi teen töitä sinulle, mutta en ainakaan rakkauden tai rahan takia.
Olet oikeassa. Et niin.
Ja et tiedä miksi.
Mutta minä tiedän.
Miksi?
Teet töitä minulle, koska olen omanlainen -
ja sinä olet sinunlaisesi -
ja se on luonnon järjestämä asia.
Hän se osasi luistella.
Juuri nyt -
piiloutuneena kammioihin, -
eikä täällä aukealla kuten sinä ja minä, -
on hyeenamainen kansanedustus, -
jotka ovat pulleavatsaisia paskiaisia -
tiukasti pohtien kuinka saisi minut syytteeseen.
He sanovat, että minulla on huijareita palkkalistoilla.
Minä sanon, että siinäkö kaikki?
Totta kait minulla on. Minulla on kanisteri öljyä autotallissa myös, -
koska ihminen ei ole tehnyt konetta, -
joka sitä ei tarvitsisi vain kulkeakseen.
Mutta minun huijarini -
toisin kuin heidän -
ovat kaikki liian jaloja -
ollakseen liian huijareita.
He ovat muurahaisia toisten huijareihin verrattuna.
Kuten Standard Oil ja energiayhtiöt.
Sitä paitsi minä tarkkailen omiani.
Niitä huijareita ei kukaan tarkkaile.
Ei kukaan heitä katso -
sillä välin kun he ryöstävät tämän osavaltion varoja.
Kuka siitä paskiaisesta teki hänet? Kuka teki hänestä kuvernöörin?
Ja nyt hänen egonsa vain kasvaa. Tapan hänet.
Ei hänen egonsa pullistele, Lucy.
Tarvitset jotain toisenlaista aritmetiikkaa siitä mitä hän sinulle tekee.
Lucy on hölmö. Hän on...
- En tiedä mitä. - Hänen vaimonsa.
Maalaisjussi ammattikorkeakoulun tutkinnon syövereistä.
Millainen hän on?
- En tuntenut Lucya kauempaa... - Se huora luistimilla.
En tiedä. Katsoin hänen luistimiaan.
Niin varmasti.
- Oliko hän kaunis? - Anna vain olla.
Kuinka nuori hän on?
- Kuka välittää? - Katso minua.
Hän haluaa vielä takaisin. Maailma on täynnä luistelevia naisia.
Luistelevia, röhnöttäviä ja geishaa leikkiviä.
Sanoja väänteleviä.
Tuomari nai naisen rahasta.
Teollisuuspomon tyttären.
Häntä ei voi syyttää, Willie. Hän peri suvun.
- Olet sinäkin etsivä. - En todellakaan ole...
Tuo paskiainen on syyllinen kaikessa.
- Asiat ovat todellisuudessa vähän erit. - Tidän!
- Minä tunnen sen. - Sekään ei ole sama asia.
Mistä löysit tämän pikkutörkeyden?
Viraston rekisteristä. Siellä kaikki on.
Aviosopimukset, omaisuusvelat ja julkiset rekisterit.
Julkinen rekisteri on julkisuuteen eikä meille. Siksi sitä kutustaan sellaiseksi.
Et löydä sieltä mitään!
Käskin sinun penkoa enkä vain kiillottaa kenkiä.
- Sinun pitää mennä juttelemaan heille. - Keille?
Ihmisille.
Heille, jotka tunsivat hänet.
Se oli kauan sitten.
Hänhän on edelleen elossa. Aiheuttaen ongelmia.
Sinun pitää vain jumankauta hieroa käsiä yhteen, -
kuten me muut.
Missä hitossa kaikki ovat?
Mitä löydettiinkään tapauksesta korkeammassa oikeudessa, -
olisi haudattu jo pitkälle menneisyyteen -
kuten kuollut kissa takapihalle.
Mutta mitä voisi haudata sillä lailla -
sellaisessa paikassa kuin Burden Landing?
Missä sinä ja ystäväsi vartuitte, -
300-vuotiaiden tammien varjossa, -
ja aavistus omasta arvostaan.
Muistellessasi muistoja siinä takapihalla, -
sinun täytyy ensin... Sanot itsellesi. - etsi se tyttö menneisyydestäsi:
Anne Stanton.
Silloisen kuvernöörin tytär.
Parhaan ystäväsi, Adamin, pikkusisko.
Eräänä päivänä huomasit ikään kuin sattumalta, -
ettei hän ollut enää pieni.
Hän oli ensimmäinen tyttö, jota rakastit sillä lailla.
Ja lopulta se kääntyi.
Kuvittelet mielessäsi hänen kuvaansa, -
vuodesta toiseen, -
siinä uskossa, että jonain päivänä asia olisi jälleen niin.
Vaikkei sinulla olisi todisteitakaan.
Kirkossa sitä kutsutaan uskoksi.
Joten siksi minä kutsun sitä.
Joka kuukausi sytytän tänne tulen, -
jotta paikka kuivuisi.
Tiedän ettei se toimi niin, -
mutta luulen jos en tekisi niin, jos kukaan ei tulisi, -
paikka hautautuisi itsestään.
Eikö Adam käy koskaan ulkona?
Ei enää.
Hän tai joku otti pianon.
Hän vei sen asuntoonsa. Oletko nähnyt sen?
Veljeni ei koskaan tuhlannut rahojaan itseään varten.
Tai että kukaan tiesi siitä.
Mitenkäs vaimosi?
Anteeksi. Olen unohtanut hänen nimensä.
Se ei toiminut aivan niin kuin toivoin.
Sotkuisia petivaatteita, hiljaista inhoamista, -
sitten puhui inhostaan ja ei sotkuisia petivaatteita.
Taisin lukea kihlauksestasi sosiaalisella kolumnilla.
Kuten tiedät, aukaisen sen sivun aina ensimmäisenä lehdestä.
Olin kihloissa. Muutaman kerran.
Adam ei välittänyt heistä yhdestäkään.
- En tiedä, miksi se merkitsisikään. - Miksi se merkitsisikään?
Anne, oliko tuomari Irwin koskaan varaton?
Mitä?
Tuomarit ansaitsevat rahaa eri suhteessa kuin isäsi -
tai minun isäni, tai kukaan joka asui täällä.
Miksi ihmeessä haluaisit tietää sellaista?
- Joku kysyi ja en tiennyt. - Kysyi mitä?
Mitä juuri kysyin sinulta.
Miksi?
Jack, mitä oikein teet sille miehelle?
- Se mies. - Mitä ikinä se onkaan, älä.
Se mies syrjäytettiin velkojen takia.
Niiden kutsutuiden pitäisi etsiä toinen nimi.
Opintorahojen myöntäminen valtionrahoista -
on erilaista verrattuna joutumisesta hänen palkolliseksi.
- Niinkö? - Niin on.
- Älä pilaa sitä. - Mitä?
Älä pilaa tätä?
Vai sitä ihanaa aikaa, jota me kaikki joskus vietimme täällä?
Oletko varma, että se oli sitä?
- Olen. - Miksi se sitten kääntyi tähän aikaan?
Ryyppäämällä itseni kuolemaan, -
Saaden Adamin yksinäisemmäksi ja omituisemmaksi, -
ja sinun käyntisi taloon, jossa on sähkövirrat suljettu?
Tämä aika tuli siitä ajasta.
Meidän pitäisi lähteä.
Tuli voi palaa.
Se tulee tapahtumaan jonain päivänä.
Mikä tulee tapahtumaan?
Romahdus.
Kaikki.
Onko Seaboardin pankki Savannahilla?
Ei sitten 1938.
Mitä silloin tapahtui?
Georgia Fidelity osti sen.
Tiedätkö kuka oli silloinen presidentti?
Franklin Roosevelt.
Pankin, rouva.
LeMoyne Carruthers oli ystäväni.
Rakas ystävä.
Ja hänen tyttärensä Mabelin eteen tein kaikkeni.
Jopa hänen taloudellisen romahduksen jälkeen.
Minä vuonna se tapahtui?
Hän heitti perintönsä hukkaan.
Maksoin itse kaksi tai kolme velkaa.
Rakkaan ystäväni LeMoynen muistoksi.
Mutta hän tuli häpeissään takaisin pyytämään rahaa.
Juhliin, tanssiaisiin ja itsensä somistamiseen.
Hän oli suorapuheinen ollakseen kiltti.
Hän oli varaton, kun hän tapasi tuomarin.
Niin hän oli. Tämä oli silloin, kun hän oli vielä asianajaja -
kuvernööri Stantonin alaisena ansaiten 3400 vuodessa -
sillä aikaa, kun maksoi panttioikeutta hänen paikassaan Rowilla 42 000:sta.
Oletpas sinä pikku etsivä.
Kaivoit ja tirkistelit metallilaatikkoa -
ja nautit siitä, ellen ole väärässä.
Ei siinä välttämättä ole mitään.
Kyllä vain on.
Ryömivät matosten kanssa, -
mutta silti he saavat jotain. Täytyy vain seurailla.
Täytyy löytää avain. Ja se ei olehelppoa.
Mikään ei ole helppoa.
Sinä teet sen. Minulla on kohtaloni.
Pidän tuosta tytöstä, Slade.
He karjuvat, ettei minulla ole oikeutta heidän pöytänsä tavaroihin.
Heidän pöytänsä tavara kuuluu heille.
En yritä viedä siitä.
"Istu tuohon pöytään," sanoin.
"Ota mitä tahansa haluat syödä. Syö, kunnes et pysty enempää syömään.
Mikä lähtee siitä pöydästä, -
kun et pysty syömään enempää vaikka yrität, -
jätä se sinne, koska se on meille muille."
Sen vuoksi he yrittävät turmella minut.
Heidän pöydästään ottamalla -
ja käyttäen sitä rakentaakseni jotain teille!
Tehdäkseni 5 miljoonaa kilometriä moottoritietä, -
101 uutta siltaa, 208 uutta koulua, -
60 000 uutta työpaikkaa!
Nyt he haluavat turmella minut, -
koska he haluavat turmella teidät.
Mutta tahtonne on vahvuuteni.
Te tarvitsette minun oikeuttani.
Enkä anna heidän voittaa!
Näin unessani.
Kun te olitte Savannahilla syömässä ostereita.
Mitä aiot?
Aion rakentaa parhaimmilla varusteilla ja henkilöstöllä, -
varustellun suurimman terveyskeskuksen, jonka valtio on ikinä nähnyt.
Minkä tämä maa on nähnyt. Kaikkivaltias itsekään.
Haluat siis minun edistää tätä ylvästä hanketta?
Hankkia minulle johtohenkilö.
Hienoa. Anna minulle lista heistä keiden uskot saavasi johtamaan.
Vain yksi nimi:
Tohtori Adam Stanton.
Niin sitä pitää, Tom! Näitkö?
Amerikan lippulaiva. Hyvä, Tom!
Jonkun täytyy johtaa tätä sairaalaa.
Hänen täytyy olla paras.
- Adam Stanton ei ole paras. - Tarpeeni täyttävät.
He eivät muuten hyväksy rahaa.
Willie, Adam on vanha ystäväni.
Tiedän. Muuten en olisi kysynyt.
Tunnen hänet ja tunnen sinut. Hän ei tee sitä.
Mikä minussa on vialla?
Mikä ei?
Olet kaikkea, mitä vastaan hänen isä taisteli vastaan.
Hän vihaa kaikkea mitä teet.
En pyydä häntä pitämään minusta.
- Pyydän häntä johtamaan sairaalaa. - Sinun sairaalaa.
Kansan sairaalaa, missä köyhät, punaniskat ja neekerit saavat parasta -
maksamatta mitään. Hänen kai pitää siitä.
Ei. Kysyt häneltä pistämään perheen nimensä omasi viereen.
Jotta voit röykyttää häntä senaattorien edessä ja sanoa:
"Katsokaas kuka seisoo rinnallani.
Valtion kunniakkaimman miehen poika."
Hae vain hänet.
Ei ole helppoa olla mahtavan miehen poika.
Ei se näytä niin rankalta pojalleni.
Niin pitkälle kuin tiedät.
Meidän pitäisi lähteä.
Ei vielä. Mennään uudestaan.
Nuoruutesi ystävä -
on ainut ystävä, joka sinulla tulee olemaankaan.
Oikeasti hän ei näe sinua.
Hän näkee mielessään kasvot, joita ei ole enää olemassa.
Ja puhuu nimeltä.
Spike, Bud, Red, Rusty, Jack.
ne kuuluvat nyt niihin olemattomiin kasvoihin.
Hän on silti nuori idealisti, jollainen sinäkin olit.
Silti kaikki vaikuttaa hyvältä ja pahalta mustavalkoisessa.
Ja miehet syntisenä tai pyhimyksenä, muttei ikinä molempina.
Hei, Adam. Tuntuu kaikkitietävyydeltä, -
ettei niitä voi enää erotella toisistaan.
- Jack. - Se on minne päädyt sen kanssa -
- puukottaaksesi sitä. - Tule sisään.
Siinä epäonnistumisessa on eräänlaista hienostelua.
Kuten ryypyn ottaminen.
Sinulla näyttää menevän hyvin, Jack.
Kiitos. Otan sen kohteliaisuutena.
Oletko soittanut paljon?
Sisareniko haluaa tietää?
Vain yksi kysymys.
- Kaikki kunnossa? - Kyllä, Jack, kaikki on kunnossa.
Kerron sinulle jotain.
En halua sinun karjuvan ennen kuin olen lopettanut.
Kuvernööri Stark haluaa sinut -
terveyskeskuksen johtajaksi. Mitä vain haluat, -
sinun tarvitsee vain sanoa niin se on sinun.
- Rahaa? - En sanonut niin.
Mihin minä rahaa tarvitsisin? Katso ympärillesi, minulla on kaikkea.
En sanonut rahaa.
Mitä sitten? Mikä seuraava asia ei tule toimimaan?
- Jonkinlainen uhkaus? - Ei tietenkään.
Niin hän hoitaa hommat.
Lahjonta ja uhkailu?
En tekisi sellaista kenellekään. Tiedät sen.
En tiedä mitä luulet hänen ajattelevan, Jack, -
tai mitä sinä ajattelet, muttei se imartelua ole.
Hän ajattelee mitä ajattelee ihmisistä, jotka haluavat jotain, -
- ja kuka ei halua antaa sitä. - Jotain heidän menneisyydestään.
- Sanoit, ettei hän ollut. - Ei heidän menneisyydestään, heikkouksistaan.
- Sama asia. - Ei se ole.
En aio väitellä kanssasi, Jack. Emme ole enää koululaisia.
En välitä, tiedätkö olevani oikeassa. En välitä, olenko oikeassa. Mutta minä olen.
Mikä se sitten on, Jack? Heikkouteni?
Et voi katsella ketään vahingoittuneena -
ilman, että haluat korjata sen.
- Sekö on heikkoutta? - Joku voisi sanoa niin.
Sinä sanoisit.
- Ei se ole häpeällistä. - Kerropa sitten, Jack.
Kuinka se voi olla heikkoutta?
- Ei minun tarvitse kertoa. - Kyllä sinun täytyy.
Jos et tiedä, jätän sinut miettimään sitä. Tajuat sen kyllä.
En tajua, Jack. Sinun pitää mennä pomosi luo -
kertoaksesi hänelle epäonnistumisestasi ilman, että saat kuulan kalloosi.
Kerro siis minulle. Kuinka se voi olla heikkoutta?
Koska se laittaa sinut tekemään asioita, joita et halua.
Jos ne ovat hyviä.
Ja tämä on sellainen. Hän ei ehkä ole, -
mutta tämä on.
Oli kiva nähdä, Adam.
Ennen kuin kerron, kuinka tämä universaali -
muutti Mason Cityn pojan elämän, -
jonka pitäisi tälläkin hetkellä olla vakuuttamassa sikoja.
Ensin aion kuitenkin ottaa huomionne erääseen asiaan.
Toin sekkivihkoni.
- Omistatko osakkeen? - Omistan. Ostin juuri yhden.
Sehän antaa minulle osakkaana oikeuden -
tarkistaa yhtiön kantaosakkeiden arvoja.
Kuvernööri?
JOKI, VOIMA JA KAASU -YHTIÖ. 1933. JOKAVUOTINEN RAPORTTI.
JOKI, VOIMA JA KAASU. JOKAVUOTINEN RAPORTTI. 1934.
PÄÄNEUVONANTAJA SAMUEL IRWIN
PÄÄNEUVONANTAJA MORTIMER LITTLEPAUGH
LITTLEPAUGH MENEHTYI ONNETTOMUUDESSA.
Littlepaughin pelasti sisko Lily Littlepaugh.
Muistotilaisuus pidetään Savannahin ensimmäisessä baptistikirkossa tiistaiaamuna.
Neiti Littlepaugh?
Oletteko vakuutusyhtiöstä?
En ole.
Mutta tiedän veljesi vakuutuskirjasta.
Ei sillä, että siinä olisi ollut paljoa.
Hän lainasi sitä lähes tyhjää vastaan.
Joten valehtelit -
lähes kaikesta.
Älä nyt sinä hyppää ikkunasta.
Ei ollut kyse rahasta, -
vaan häpeästä.
Halusin että hänet haudataan hautausmaan hyvään osaan, -
eikä syntisten luokse taakse.
Miksi hän tappoi itsensä?
He syrjäyttivät hänet. Tehdäkseen tilaa sille varkaalle, Irwinille.
Veljeni meni oikeustaloon -
ja kertoi heille kaiken, mitä tiesi Irwinistä.
Myös lahjojille, -
mutta he eivät kuunnelleet.
- Valehteletko minulle? - En, siksi hän tappoi itsensä.
Hän kirjoitti kirjeen, jossa kertoi sen minulle.
Ja sinä iltana hän-
Hetkinen. Mikä kirje?
Kirje jossa hän selitti kaiken minulle.
Irwinille maksettiin oikeudessa valehtelemisesta.
Ja kuinka voimayhtiö piilotti lopputilin -
antamalla potkut veljelleni ja antoi paikan Irwinille.
Missä se kirje on? Mitä sille tapahtui?
Minulla on se.
Säilytit sen koko tämän ajan?
Onko se täällä?
Kun syrjäytät leijonan, -
muu viidakon väki tutisee pelosta -
ja kaikki vaipuvat alas.
Työnantajasi kutsuu sinua, Jack.
Kiitos.
Terve.
Hei, Anne.
- Mitä tuo on? - Appelsiinisoodaa.
Kahdella pillillä.
- Taidan haluta jotain muuta. - En sanonut, että toinen olisi sinulle.
Se on tapa, jolla juodaan. Perinne.
- Tiedän että kävit katsomassa Adamia. - Niin kävin. Mitä siitä?
Mitä sanoit hänelle?
Tarjosin hänelle työpaikkaa. Älä minua syytä.
- En minä sinua syytä. - Siltä se ainakin kuulosti.
Siltä sinä kuulostat. Jos kuulisit äänensävysi.
Haluan hänen ottavan sen. Haluan että menet takaisin -
ja kysyt häneltä uudestaan.
Tiedät kuinka se menee. Veljeni on kuvernöörin poika, -
senaattorin pojanpoika ja kenraalin pojanpojanpoika.
Hän ei kertonut minulle mitään, mitä minä en jo tiennyt Adamista.
Mutta hän käveli rinnallani.
Vain se merkitsi.
Joten annoin hänen jatkaa niin kauan kuin hän halusi.
Tiesin että Adam oli tehnyt jo päätöksensä.
Hän päätti ottaa työn heti kun tarjosin sitä hänelle.
Hän vain kulutti aikaa vierailuni välillä -
ja hän puhkesi kukkaan.
Hänen täytyy tehdä tämä ollakseen osa itseään -
ennen kuin kadottaa sen.
Mutta jokin hänen sanomisensa vaivasi minua.
Kuten tapa, jolla taustaäänet häiritsevät.
Millaista elämää se nyt on?
Jokin minkä kuulet-
Hän on kuolleen miehen vartija.
muttei tarpeeksi selvää tajutaksesi merkityksen.
Haluan että hän ottaa paikan. Hänen täytyy tehdä se.
Joten jätät sen syrjään.
Tämä lienee pyssysankarisi, josta olen kuullut.
Sugar-poika.
Hän kantaa hernepyssyään vain somistuksena.
Kukaan ei osaa ajaa kuin hän.
Mitäs luulet, tohtori?
Luulen että tämä auttaa valtion kansaa -
ja saamaan teille ääniä.
On monia halvempiakin keinoja saada ääniä.
Ymmärrän.
Koska on asioita, joita ymmärrän.
Ja asioita, joita et ymmärrä. Kuten myös minulla on sellaisia.
Ja se saa tamman liikkeelle.
Ja se, että voit tehdä aina hyvää pahan sijaan.
- Siinä olisi kaksi asiaa. - Ne kaksi asiaa minä tiedän.
Ja molemmat ovat väärin.
Ei kumpikaan, herra. Suokaa anteeksi.
Kaikessa voi aina tehdä hyvää pahan sijaa.
Politiikassa, runoissa, -
ja kaikessa niiden välillä. Eroa ei ole.
Henkilö kirjoittaa sonetin.
Se on hyvä asia.
Onko se huonompi jos se päätyy -
typykälle, joka on aviossa toisen kanssa?
Oliko hänen intohimonsa kiellettyä?
Näytän sinulle jotain.
En pahastuisi jonkin asian ymmärtämisestä.
Kuten sanoit, ei ole hyvä aloittaa sellaisesta näkemyksestä, -
että hyvän täytyy tulla pahasta.
Mistä sitten tiedät mitä hyvä on?
Yksinkertaista. Teet sitä kuin itsestään.
Teen mitä?
Hyvää. Mistä muusta puhummekaan?
Teen sitä kuin itsestään?
Niin. Kuten kansa on tehnyt miljoonien vuosien ajan.
Siitä asti, kun putosimme puista ja tallustimme maalla.
He vain keittävät tavalla, jonka oikeaksi näkevät.
Jos kukaan ei pidä siitä, keität vain uudestaan -
hieman eri lailla kansi päällä.
Ja arvaa mitä?
Kannen alla olevat asiat eivät näytä erilaisemmilta kuin toisetkaan, -
oli kansi päällä tai ei.
Sinun ei tarvitse vakuuttaa minulle mitään, herra Stark.
Olet jo tehnyt sen. Olen täällä.
Juuri niin. Ja olet hyvä poika, tohtori.
Paljon parempi kuin luuletkaan.
Joten hitto soikoon.
Älä anna kenenkään paskiaisen kertoa sinulle toisin.
Minulla olisi yksi kysymys siitä, kun kaikki ovat yrittäneet ymmärtää -
kaikesta sattuneesta.
Silloin kun tapasimme -
Sladen vanhalla paikalla, kun kättelimme.
Muistatko?
Kuin eilisen.
Iskitkö minulle silmää?
Iskin silmää?
Se taitaa jäädä mysteeriksi.
- Et muista. - Muistan toki.
Eli?
Minä...
Muistutin sinulle vain silmäniskulla.
Mutta ehkä sain jotain silmääni, -
mikä olisi saanut sen ummistamaan silmääni.
Oliko sinulla jotain silmässäsi?
Mitä jos ei ollut?
Mitä se tarkoittaisi?
Ehkäpä tajusit, että sinulla ja minulla -
on jotain yhteistä, jota muilla ei ollut.
En aio kertoa sitä ja selvittää mysteeriä.
On vain muutama Jumalalle rehellinen mysteeri olemassa.
Kauan sen jälkeen, kun olen kuollut, -
ja kauan sen jälkeen, kun nämä huoranpenikat ovat kuolleet, -
puhun nyt iänkaikkisesta.
Willie Starkin sairaala on vielä pystyssä.
Missä jokainen mies, nainen ja lapsi, -
joka on sairas tai kivuissaan voivat mennä sisään -
tietäen, että he saavat kaiken avun joka voidaan antaa.
Ei hyväntekeväisyytenä, vaan mikä on oikein teidän mielestänne!
Kuten jokainen lapsi saa suorittaa koulutuksensa loppuun!
Henkilöstä, iästä tai kunnosta riippumatta saavat leipää!
Ilman että köyhän maata tai taloa verotetaan!
Ettette luovu toivosta!
Ja jos kukaan -
astuu tielleni -
ja täyttää oikeuksianne, -
isken hänet sivuun.
Auta minua Jumala!
Lantio, reisi ja niskaluu, isken häneen.
Isken häneen lihaveitsellä.
Antakaa minulle lihaveitsi -
ja tuokaa toiset ystävälleni ja liittolaisille!
Koska ei vain Jumalan poika ole kanssamme.
Hän on viimeisimmän mahtavan johtajan poika.
Kuvernööri Joe Stantonin poika, tohtori Adam Stanton!
Näetkö?
Ei se ole niin pahaa. Ei se tapa sinua.
Miten menee?
Sadie.
Hän on tehnyt sen.
Hän teki sen taas ja vannon tällä kertaa-
- Tehnyt? - Älä näyttele typerystä.
Tai tyhmempää kuin olet. Hän on pettänyt minua taas.
Tai neljä tai yksi tai miksi ikinä haluatkin sitä kutsua, -
koska olet idiootti.
- Se luistelija? - Suu kiinni.
Sinä ja sinun ystäväsi. Älykköystäväsi.
Kaikki rahat ja etuoikeudet ja kaikki muu, -
millä ei olevinaan ole merkitystä. Joillekin se ei merkitse mitään.
Älä katso noin typertyneesti. Se ärsyttää minua.
En todellakaan tajua, mistä puhut -
tai mikä asia sitoi teidät kaksi yhteen, viha vai rakkaus.
Tiedät mistä minä puhun.
Ehkäpä muutit asian. Ja varmasti teitkin niin.
Varmasti hän on muuttanut sinua, kuten sitä säälittävää -
hullua siskon veljeä sanoakseen kiitos.
"Kiitos, Jack. Hän on katselija, selvitin asian.
Ylennän sinut SDP:hen. Juuri niin.
Valtion sutenöörien johtaja."
Mitä tarkoitat?
Tarkoitatko...?
Tarkoit-?
Minä rakastan sinua.
Kävelemme vielä hetkisen.
Okei.
Haloo.
Hei, äiti.
Kyllä, äiti. Kyllä.
Selvä.
Hyvä on, äiti.
Heippa.
Hän, Pyetonit ja siltaosakas -
menevät La Grangeen yömyssylle.
- Jackie. - Mitä?
Tulin tänne.
Tämä oli vuosia sitten.
Silloin kun asiat eivät olleet todellisia.
Silloin kun pystyi muuttamaan asioita.
Jos tiesi miten.
Hän oli täydellinen.
Hän oli aina ollut täydellinen.
Halusin pitää hänet sellaisena -
ja tällaisena.
Että on sekä nuori että vanha.
Jotenkin.
Sillä tavalla hän ei tietenkään nähnyt itseään.
Kun tulin jouluksi kotiin, -
näimme toisemme.
Puhuimme eri asioista, muttei koskaan siitä.
Puhuimme yleisesti rakkaudesta.
Kuin se olisi ollut todellisuuden sijaan esseen aihe.
Hän kertoi, että rakkaus oli kuin syvä sukellus.
Tai kuin melkein hukuttautuminen.
Sitä en ymmärtänyt.
Pitkään aikaan.
Haluatko tietää syyn siihen, kun pysähdyin sinä iltana?
Se ei ollut jaloa.
Niin minä sanoin itselleni.
Meillä on kaikki maailman aika.
Tiesin että jotain oli otettu meiltä -
jättäen aukon. Jotain mitä emme tienneet.
Se ei tehnyt häntä surulliseksi, -
vaan minä.
On vain pari hetkeä, jolloin voit päättää elämästäsi.
Joskus vain yksi.
Sitten se on poissa.
Ikuisesti.
Puhuin senaattori Lodenille tänä aamuna.
Hän sanoi, että löysit jotain kivaa lautaselle.
Hän saattaa käväistä. Äänestää ketä sinä haluaisit.
Kun sinä leikkaat itsellesi siivun.
- En sanonut niin. - Tiesin mitä aioit sanoa, Tiny.
Enemmin pidättäisin kuin ostaisin hänet.
- Se on sinusta kiinni. - Niin on. Nyt häivy.
Onko mitään uutta tietoa?
Eikö varmasti ole mitään mainitsemisen arvoista?
Jotain mitä olet unohtanut?
Jack.
Ei.
Ei mitään.
Mitä sanot siihen, Sugar? Ei mitään. Olenko minä yksin?
Paskiaiset jyskyttävät portilla, -
aikovat äänestää syytteen kalenteriin!
He äänestävät tänään! Olen poissa pelistä!
Tarvitsen tuomari Irwinin avukseni.
Tai ettei hän ainakaan olisi minua vastaan.
Mikä se sitten onkaan, -
mitä et ole käyttänyt häneen, -
käytä sitä.
Mitä sanoit?
Sanoin että käyn tuomarin luona.
Menet myöhemmin. Hän on torkuilla tällä hetkellä.
Ei ole ajankohtaa, jona hän haluaisi kuulla -
sitä mitä minulla on sanottavana.
Hän ei voi hyvin.
En voi auttaa asiaa.
Toivon ettet sotkeutuisi asioihin.
En minä ole niihin sotkeutunut.
Tuomari on nukkumassa, herra Burden.
Odotan työhuoneessa kunnes hän tulee alas.
Ammu tämä marmorinkuula.
Tähtää kattokruunuun.
Nyt voit ampua.
Hei, Jack. En tiennytkään, että olit äitisi luona.
- Tulitko juuri? - Viime yönä.
On hieman aikaista, mutta mitä luulet?
Siemaus viskiä ei tapa ketään.
Ei ainakaan sinua tai minua.
Olemme voittamattomia. Sinä ja minä.
- Ei kiitos. - Hän sanoo ei kiitos.
Pyydän selitystä näin vanhana miehenä, joka kaataa drinkin.
Mitä sinulla on mielessä?
Sen lisäksi.
Tiedät kenelle työskentelen.
Kuinka voisin unohtaa?
Mutta istutaan alas ja teeskennellään, että olen unohtanut.
Tule istumaan.
Fakta on, ettei minulla ole samanlaista käsitystä hänestä -
kuin monella ystävällämme Rowissa.
Olin kerran siellä melkein hänen vuokseen.
Hän raotti hiukan ikkunaa ja otti raikasta ilmaa.
Mutta nyt olen huolissani, kun hän paukuttaa koko taloa.
Joten lyöttäydyit yhteen vihollisten kanssa sen jälkeen kun sanoit ettet tekisi niin.
Jack.
Eikö politiikka ole valintojen tekemistä?
Teet valinnan tietäen, että voit tehdä väärin.
Olet tehnyt valinnan ja tiedät kuinka paljon se maksaa sinulle.
Kaikelle tekemisellemme on hintansa.
Kun tulimme silloin illalla ja olimme lähdössä, -
sanoit ajattelevasi asiaa.
Koirien kutsumisesta? En sanonut niin.
Muistisi pettää, herra. Hän sanoi "Ajattele sitä", -
mitä minun ei ole pakko tehdä.
Minun ei tarvitse ajatella asioita, joita jo tiedän.
Sinun pitäisi miettiä uudelleen. Vieläkään -
ei ole liian myöhäistä.
Liian myöhäistä mihin?
Jack.
Jeesus.
- Mitä se on? - Sano vain, että tuet Starkia -
- näitä hyökkäyksiä vastaan. - En!
Se kuulosti lopulliselta vastaukselta, eikö?
- Kyllä vain. - Niin.
Tätä minun on vaikea uskoa.
Kuin myös.
Pomosi ajattelee, että voisit painostaa minua.
Voisi kiristää minua.
- Ensimmäinen sana on parempi. - Ensimmäinen sana on kauniimpi, ei parempi.
Tämä porukka ei nostaisi syytettä. Ei missään oikeudessa.
Se tapahtui lähes 25 vuotta sitten.
Et saisi yhtään todistetta, -
paitsi se nainen, joka on miehen sukulainen.
Ja se todiste, jos hän antoi sen, -
olisi hyödytön.
Ja kaikki muut, Jack...
Kaikki muut ovat kuolleet.
Sinä et ole.
Et ole kuollut. Etkä elä missään oikeudessa.
Elät maailmassa, missä ihmiset luulevat että olet erilainen kuin muut.
Olen erilainen mies.
Poikasena vaikutti luonnolliselta, -
että aikuinen mies viettäisi öitä jänteen, -
rautalangan, pihtien ja saksien kanssa tehden pieniä katapultteja.
Lukien kirjoja niistä.
Pidätkö pintasi?
Voisin satuttaa sinua, Jack.
Kuten sinä yrität satuttaa minua.
Voisin sanoa jotain.
Voisin kertoa jotain, -
mikä satuttaisi sinua.
Mutten kerro.
Mieti uudelleen. Tulen huomenna.
Olen jo päättänyt mielessäni.
Tulen takaisin huomenna.
Jo päättänyt.
Äiti. Äiti.
- Äiti. - Sinä! Sinä! Sinä teit sen!
- Mitä? - Tapoit hänet!
- Kenet? - Tapoit hänet.
- Äiti, kenet? - Tapoit hänet.
- Kenet? - Tapoit hänet!
- Kenet, äi-? - Tapoit hänet! Tapoit hänet!
- Kenet, äiti? - Isäsi!
Sinä tapoit isäsi!
"Olen ylösnoussut ja elossa," sanoi Herra.
"Hän, joka uskoi minuun, luuli että olin kuollut -
kunnes hän elää.
Kuka tahansa eli ja uskoi minuun, ei kuole koskaan."
Tiedän että vapahtajani eli -
ja hän on keskuudessamme maailman loppuun asti.
Luulin että tämä ruumis olisi mennyttä, kun näen Jumalan, -
ja näen itse, -
ja minun silmäni näkevät, eikä kuten tuntematon.
Emme tuoneet mitään tähän maailmaan, -
emmekä voi ottaa mitään pois.
Kaupungin Jumala, korkeimman temppelin pyhä paikka.
Jumala elää hänen sisällään.
Siksi hän ei voi poistua.
Kaikki hyvä, joka tehdään hänen tahtonsa mukaan, -
selvittää sinulle, mikä on mieluista hänelle -
Jeesus Kristuksen kunniaksi ikuisesti. Aamen.
Sanoin että pelästytä hänet, en pelästyttää kuoliaaksi.
- Hän ei pelästynyt. - Miksi hän sitten teki sen?
- Jack? - En halua puhua siitä.
Sanon vain tämän.
Tiedän että hän oli jonkinlainen perheystävä, -
joten olen pahoillani että se vanha paskiainen ampui itsensä, -
mutta meillä on silti MacMurphy ja hänen poikansa.
Sekään ei toiminut, kuten toivoimme.
Sinun pitää saada joku muu siihen. Lopetan tähän.
Lopetat sen vai minun kanssani?
En halua puhua siitä.
Minkä tahansa trauman tai kriisin jälkeen, -
ja järkytyksen ja hermojen laantumisen jälkeen, -
järjestät uudelleen asioita, -
koska tiedät että kaikki mahdolliset muut keinot -
on käytetty.
Olet lopultakin nähnyt kokonaisuuden, -
koska olet astunut tarpeeksi kauas nähdäksesi koko tilanteen.
Mutta on liian myöhäistä muuta kuin mukautua siihen.
Ja se on siinä.
Ei ole jäljellä mitään tehtävää tai sanottavaa, -
paitsi Jumalalla ja olemattomalla on paljon yhteistä.
Loppu.
Sitä mitä et tiedä, olet väärässä.
Voi, Jack.
Sinun täytyy auttaa minua.
Hän on hullu. Tuli katsomaan minua ja sanoi hirveitä asioita -
- ja sitten hän häipyi. - Kuka? Willie?
Adam.
Hän sanoi sitä minun syykseni.
Että kaikki oli minun syytäni.
Joku soitti hänelle -
ja kertoi hänelle -
minusta.
Sinusta?
Sinusta ja kuvernööristä. Voit sanoa sen, Anne.
Sen kuuleminen ei satuta enempää kuin sen tietäminen.
Hän kertoi, mitä olin tehnyt -
ja sanoi, että teen kaikkeni auttaakseni kuvernööriä -
saamaan mitä hän haluaa. Jopa jos se tarkoitti -
veljeni uhrausta jollekin huijarille.
Mikä tarkoittaa sairaalaa.
Ei mikään muu kuin juoni valtion varastamiseksi.
Ja silloin kun totuus tulisi ilmi, -
ja se olisi tullut, Adam ottaisi syyt niskoilleen.
Hän olisi mennyt vankilaan. Jokainen juoni tarvitsee putoajan ja hän on se.
- Kuka tahansa sen sanoikin, valehteli. - Tiedän.
Yritin kertoa hänelle, ettei se ollut niin. Että hän oli väärässä.
Hän ei kuunnellut.
Hän tarttui minuun ja sanoi, ettei hän ole tyhmä.
Että kaikki muu olisi likaista ja väärää, -
mutta miehen ei tarvinnut olla sellainen.
Sitten hän sanoi, että -
hän ei maksaisi suteröörille, että hänen siskonsa on huora.
Hän sanoi niin minulle.
En minäkään.
Miksi teit sen?
- Tiesit mitä minulle tapahtuisi. - Sillä ei ollut tekemistä kanssasi.
- Mitä sitten? - En tiedä!
- Sinun pitäisi tietää jotain! - Minä ajattelinkin-!
Niin, niin ajattelit! Juuri niin.
Oliko se minun takiani vai minua ärsyttääkseni?
En ole koskaan satuttanut sinua sillä tavoin.
Sinä olisit ja olet.
Jack, sinun täytyy auttaa minua.
Pelkään että Adam tekee jotain itselleen.
Adam?
Rakas Jumala, olet tämän kammion näkymätön Herra.
Hiljainen kuuntelija, -
harkintoimme tuomari.
Siunatkaa senaattoreita seurassanne.
Luotamme opastukseesi.
Olet meidän Herra ja Pelastajamme.
- Aamen. - Aamen.
Kaikkia pyydetään olemaan hiljaa -
- vankeuden kivussa, - - Adam!
kun Lousianan osavaltion senaatti -
luettelee syytteen pykälät -
rehtiä William Starkia, Louisianan osavaltion kuvernööriä vastaan.
Menen ylös soittamaan pari puhelua.
Anne.
Olen varma, että kaikki järjestyy.
- Herra Gidré. - Ei.
- Herra Honoré. - Kyllä.
- Herra Hobbes. - Ei.
- Herra Landmark. - Ei.
- Herra Latché. - Kyllä.
- Herra Mouton. - Ei.
- Herra Pelerant. - Ei.
- Herra Rivette. - Kyllä.
- Herra Rousseau. - Ei.
Herra Savoir. - Ei.
- Herra Tesh. - Ei.
Seitsemän kyllä-ääntä, 22 ei-ääntä.
Syyte kuvernööri Willie Starkia vastaan hylätään.
On linja hyväksyttävän ja hyväksymättömän välillä.
Kuvernööri on nyt astunut tuon linjan yli johtaakseen tätä äänestystä -
käyttäen tarkoituksia, jotka ovat sopimattomia.
Kutsun sitä ylettömäksi vallaksi.
Menen eteenpäin, kutsun sitä pakkokeinoksi.
Herra MacMurphy!
Sanot kaiken, paitsi mitä tarkoitat, herra!
Sano se ääneen. Olemme kaikki ystäviä.
Tosiasiassa en kiristänyt ketään!
Annoin sinulle mahdollisuuden näytellä -
oman luontosi mukaan -
ja kuten kaikki hyvät ihmiset, nousin yli periaatteen.
Jack!
Me teimme sen! Me teimme sen! Pysäytimme ajan!
Kukaan ei joudu tänään syytteseen!
Joku soitti hänelle. Adamille.
Ja sanoi, että olisin tehnyt kaikkeni kuvernöörin eteen.
Jopa jos se tarkoitti veljeni uhraamista jollekin huijarille.
Se kaikki tarkoitti sairaalaa.
Vain juoni valtion ryöstämiseksi.
Adam ottaisi syyt niskoilleen.
Hän menisi vankilaan. Kaikki juonet tarvitsevat putoajan, ja hän on se.
Se ei ole totta.
Kuka tahansa sanoikin niin, valehteli.
Hei, tohtori. Missä olet ollut? - Oletko ollut tuolla ulkona uimassa?
Joten kuunnelkaa minua. Kuunnelkaa tätä.
Nostakaa katseenne -
ja katsokaa Jumalan siunattua ja kiistämätöntä totuutta.
Olette maalaisia ja teitä voi auttaa vain maalainen itse.
On teidän tehtävänne viedä voitto kotiin.
Teidän, minun ja Jumalan tehtävä!
- Poljetaan Joe Harrison! - Poljetaan!
- Poljetaan MacMuprhy! - Poljetaan!
Ja poljetaan jokainen paskiainen, joka tulee teidän -
talojen, siltojen, koulujen -
ja ruokanne väliin. Antakaa minulle vasara niin minä teen sen.