♪ Hunsub made by szinuszcsomo ♪
Egyszer volt, hol nem volt,
volt egy gyermek, akit Ellának hívtak.
Aki nem mindig olyannak látta a világot, amilyen,
inkább olyannak, amilyen lehetne, egy ici-pici varázslattal.
Drágám!
Hercegnő volt az édesanyja és az édesapja szemében.
Igaz, nem volt se rangja, se koronája, vagy kastélya,
de ő volt az uralkodó a saját kis birodalmában,
amelynek határai egy ház és a rét volt az erdő szélén,
ahol generációk óta a családja élt.
Liba úrral
és az összes állati családdal együtt.
Sziasztok. Mégis mit gondoltok, mit csináltok?
Hagyjátok, hogy a legkisebb is kivegye a részét.
Nem akarjuk, hogy bárkinek is korogjon a gyomra.
Cin-Cin,
házi egér vagy, nem mezei egér.
Nem igaz, Jacqueline?
És nem szabad megenned Liba úr ételét.
Ugye így van, Anyu?
Még mindig elhiszed, hogy megértik, amit mondasz?
Nem értik, Anyám? De.
Hiszem, hogy az állatok figyelnek és hallgatnak ránk,
ha van hozzá fülünk, meghallhatjuk.
Így leszünk hozzájuk hasonlók.
És kik hasonlítanak ránk?
A tündérkeresztanyák, természetesen.
Te hiszel bennük?
Én mindenben hiszek.
Akkor én is hiszek mindenben.
Az édesapja kereskedő volt,
aki külfödre járt
és ajándékokat hozott Ellának a mesés országokból.
Ella!
Hol vannak a lányaim, az én gyönyörű lányaim?
Hol vagytok drágáim?
Ellának szörnyen hiányzott, amikor elment.
De tudta, hogy mindig visszatér.
Ó, itt is van! Papa, Isten hozott!
Hogy vagy?
Megnőttél!
Nem igaz?
Tessék, uram. Mi volt ez?
Ez?
Egy fán lógva találtam.
Azt hiszem, talán van benne valami.
Ez csodás.
Úgy mondják franciául, un papillon.
Aú, aú.
A lábamon állsz.
Hölgyem?
Nézd, Anyu! Táncolok!
Kicsi papillon.
Minden úgy volt, ahogy lennie kellett.
Tudták magukról, hogy ők a legboldogabb család, ami valaha is létezett,
nagyon szerették egymást.
De a bánat, bármely királyságba eljöhet,
nem számít, mennyire boldog.
Így hát, Ella otthonába is betért.
Nagyon sajnálom.
Köszönöm, Doktor.
Biztosan nehéz lehet Önnek.
Gyere.
Ella.
Ella, kedvesem.
El akarok mondani neked egy titkot.
Egy nagy titkot, amely átvezet majd téged
minden megpróbáltatáson, amit az élettől kaphatsz.
Mindig emlékezned kell rá.
Légy bátor, de maradj jóságos.
Több kedvesség van a kisujjadban,
mint a legtöbb embernek az egész testében.
És ennek ereje van, nagyobb, mint gondolnád.
Ez varázslat. Varázslat? Igazi.
Légy bátor, de maradj jóságos, drágám.
Megígéred nekem?
Megígérem.
Helyes.
Tudod...
Hamar el kell mennem, kedvesem.
Kérlek, bocsáss meg nekem.
Persze, hogy megbocsátom.
Szeretlek.
Szeretlek, drágám.
Szeretlek.
Telt az idő, és a fájdalomból emlék lett..
A szíve mélyén Ella ugyanaz maradt.
Emlékezett az édesanyjának tett ígéretére.
Légy bátor, de maradj jóságos.
Édesapja viszont sokat változott.
De reménykedett a szebb időkben.
"És azóta otthon,
"a feleségem és én dalolunk, a saját mulatságunkra,"
"és ha valaha is volt ember, aki boldogabb a szerencséjében,"
"hát, én nem ismerem."
Elég ennyi Mr. Pepy mára.
Nagyon szeretem, ha boldog a vége, te nem?
Messze az a kedvenc részem.
Annak is kell lennie.
Ella...
Arra a következtetésre jutottam, hogy talán...
elkezdenék egy új fejezetet.
Igazán, Apám?
Talán emlékszel, hogy az utazásaim során
ismeretséget kötöttem Sir Francis Tremaine-nel.
Igen.
Mercer Céhének mestere, ő az, ugye?
Volt.
A szegény ember meghalt, sajnos.
Az özvegye,
egy tiszteletreméltó hölgy, egyedül találta magát,
pedig még élete teljében van.
Agódtál, hogy elmondd nekem.
Pedig nem kellett volna.
Főleg, ha mindez a boldogságodhoz vezet.
Igen.
Boldogság.
Gondolod, hogy lehet egy utolsó esélyem rá,
mégha azt is hittem, hogy az ilyesfajta dolgok számomra véget értek?
Persze, hogy így gondolom, Apám.
Pusztán csak a mostohaanyád lenne.
És lesz két imádnivaló mostohanővéred, hogy ne unatkozz.
Légy bátor, de maradj jóságos.
Isten hozta Önöket, hölgyeim, Isten hozta!
Vékony, mint a seprű nyele!
És az a spőr haj!
Nagyon csinos vagy.
Isten hozta. Nagyon boldog vagyok, hogy megismerhetem.
Milyen szép hajad van.
Köszönöm. Csinálhatnál valamit a fazonjával.
Biztosan igazad van.
Szeretnétek egy túrát a házban? Mit mondott?
Körbe szeretne vezetni minket a tanyáján.
Gondolom, büszke rá. Vajon az állatokat is bent tartják?
Milyen bájos. Milyen elragadóan bájos.
Lucifer.
A leendő mostohaanyja
a heves érzések és a kifinomult ízlés asszonya volt..
És ő is tudta, mi az a gyász.
De ő elképesztően jól viselte.
Nem is említetted, hogy a lányod ennyire gyönyörű.
Ó, nem rám ütött, hanem...
Az anyjára.
Pontosan.
Mire gondolt a Mama? Mi ennyire bájos ebben?
Hazudik. Csak a jó modor mondatja vele.
Fogd be.
Mióta él itt a családod?
Több, mint 200 éve.
És ennyi idő alatt sosem gondoltak a dekorációra?
Anastasia, csss.
Úgy gondolják, biztosan tiszteledben tartod.
Ella mostohaanyja,
nemeslelkű asszony, mert az volt,
elhatározta, hogy visszahozza az életet és a nevetést a házba.
Szörnyű vagy, Baron.
A szerencse megint nekem kedvez.
Nocsak, nézd kik szórakoznak a partin.
Jacqueline, Teddy, Matilda, mohó Cin-Cin.
O-ó
Mi...
Igen, mire gondolsz, mit fogsz tenni, Lucifer?
Jacqueline a vendégem, és a vendégeket nem illik megenni.
Most menj. A rengeteg macskakajád majd boldogan tart.
Mi, hölgyek, álljunk ki egymás mellett.
Kihagyod a partit.
Pont olyan, mint az összes többi.
Egyébként is, elmegyek, El.
Ne. De hisz...
Alig tértél vissza a legutóbbi utadról.
Muszáj menned?
Csak egy pár hónapról van szó, kedvesem.
Mit szeretnél, mit hozzak neked haza külföldről?
Tudod, a nővéreid...
a mostohanővéreid, már kértek
napernyőt és csipkét.
Te mit szeretnél?
Hozd el nekem az első ágat, amely megsimítja a válladat az utadon.
Ez egy érdekes kérés.
Nos, így magaddal kell vinned az ágat
az úton...
és rám gondolsz majd, ha ránézel.
És majd ha hazahozod, azt jelenti majd, hogy végig veled volt.
És ez az, amit igazán szeretnék.
Hogy visszagyere.
Nem számít, mi történik.
Visszajövök.
Ella, amíg távol leszek,
szeretném, ha jó lennél a mostohaanyádhoz
és a mostohanővéreidhez, akkor is, ha egy kicsit...
nehéz esetek is.
Ígérem. Köszönöm.
Mindig hátrahagyok egy darabot magamból, Ella.
Ezt ne felejtsd el.
És édesanyád is itt van, mégha nem is látod.
Ő ennek a helynek a szíve.
És ezért kell dédelgetnünk ezt a házat,
mindig, érte.
Hiányzik.
Neked is?
Nagyon.
Ne felejtsd a csipkét! Szükségem van rá!
És a napernyőm!
Az arcszínemhez valót!
Ez a bőrszínemet jelenti, ha esetleg nem tudnád!
Viszlát!
Viszlát, Ella!
Szeretlek!
Én is szeretlek!
Viszlát!
Ella, kedvesem.
Na, na. Nincs szükség könnyekre.
Igen, mostohaanyám.
Oh, nem kell így hívnod.
A "Madam" megteszi.
Nincs szoba nekem is és az összes ruhádnak!
Nos, akkor gondold át egy kicsit!
Anastasia és Drisella
mindig osztoztak a szobáikon.
Drága, szeretteljes lányaim.
Vagy... vagy még jobb, teljesen tűnj el!
Szeretnéd, mi?
Néha komolyan ki tudnám kaparni a szemeidet!
Azt hiszem, elég elszigeteltnek találják a halószobájukat.
Oh, nos, az én szobám a legnagyobb a tiéd és apámé után.
Talán osztozhatnának azon.
Micsoda remek ötlet.
Milyen jó lány vagy.
Aludhatnék a... Padláson.
Mondjuk.
A padláson?
Igen.
Oh, csak átmenetileg, amíg a többi szobát is átrendezem.
A padlás olyan szép, és szellős
és távol maradnál az összes fontoskodásunktól és zavargásunktól.
Még kényelmesebb lesz, ha magaddal viszed ezeket a lim-lomokat is a padlásra.
Csak vidáman.
Hát,
itt senki sem zavar.
Oh, hello, Cin-Cin.
Gyerünk, Cin-Cin, meg tudod csinálni.
Szóval itt van a menedéketek.
Úgy tűnik, nekem is.
Rendben.
Ki segít nekem?
Egyszerű leány...
Az utolsó szalmaszálba kapaszkodik.
A kis húgunk odafent biztosan a szúkkal beszélget.
Milyen kellemes.
Se macskák,
sem pedig mostohanővérek.
Egy féleszű a húgunk.
Nekem kettő is van.
Hallottam ám.
Kihez beszél? Bolond.
Jó reggelt! Jó reggelt, Miss Ella!
Jó reggelt, Tom!
Hello. Nem bánjátok, ha...
Ez csodás, Chantecler. Szép munka.
Köszönöm.
'Reggelt! 'Reggelt!
Köszönöm, Miss Ella.
Szívesen.
Ella!
Ébresztő lányok! Ebédidő!
A reggelek nem jöttek ki jól
Ella mostohanővéreivel.
Tehetség hiányában voltak
a hazai művészetekben, a házvezetésben.
Tulajdonképpen egyik művészetből sem emelkedett ki a tehetségük.
Fogd már be.
Ella örömét
az édesapja levei jelentették, amelyeket az utazásairól küldött.
Hetek teltek, hónapok múltak,
de minden nap elhozta apja gondolatait, akármilyen távol is volt.
Miss Ella, a postás az!
Egészen egy késő délutánig...
John gazda?
Miss Ella.
Az édesapjaról van szó, miss.
Megfázott az úton.
A betegség legyőzte őt, miss.
Meghalt.
A végén, csak magáról beszélt, miss.
És az édesanyjáról.
Azt akarta, hogy ezt adjam oda Önnek.
És mi van a csipkémmel?
A napernyőmmel?
Hát nem látjátok? Mindez nem számít.
Tönkre mentünk.
Hogy fogunk megélni?
Köszönöm.
Biztosan nehéz volt a számodra.
Hogy megéljenek
a gazdaságot el kellett adni.
Ella mostohaanyja elbocsátotta a házvezetőnőt.
Mostohaanyja és testvérei
kihasználták a lányt.
Idővel pedig nem úgy bántak vele,
mint egy testvérrel, sokkal inkább mint egy szolgával.
Ellára maradt az összes munka.
Jó dolog volt, elvonta a figyelmét a gyászról.
Legalábbis a mostohaanyja ezt mondta neki.
Ő és a két lánya boldogabbak voltak, mint valaha,
amiért egyre több és több utasítást adtak Ellának
A saját védelmükben, megosztottak vele minden étkezést és ételt,
vagy inkább, a maradékot az asztalról.
Voltak azonban barátai,mégha kevés is.
Hát, a barátai nagyon kicsik voltak.
Itt vagytok.
Vacsoráztok velem?
De azokkal a barátokkal,akik voltak neki, tiszta szívvel bánt
és tárt karokkal fogadta őket.
Az asztalotok.
Néha, a nap végén,
a huzatos padlás túl hideg volt, hogy ott töltse az éjszakát,
ilyenkor a tűzhely haldokló parazsa mellé feküdt,
ahol meleg volt.
Azt hittem, már kész a reggeli.
Kész is, madam.
Csak meggyújtom a tüzet.
A jövőben, lehetne, hogy addig ne szólj, amíg nem végeztél el minden munkát?
Ahogy óhajtod.
Ella, mi van az arcodon?
Madam?
Ez hamu a kandallóból.
Menj, szedd rendbe magad.
Még a végén hamut teszel a teánkba.
Találtam neked egy új nevet! Hamuella.
Nem bírom nézni, hogy ilyen koszos.
Oh, Koszos Ella.
Hamupipőke!
Így fogunk hívni.
Oh, lányok, ti milyen okosak vagytok.
Ez kié?
Van valaki, akit elfelejtettünk?
Ez az én helyem.
Túl sok elvárni tőled, hogy elkészítsd a reggelit,
felszolgáld és még velünk is egyél.
Nem lenne jobb, ha akkor ennél, amikor minden munkával végeztél, Ella?
Vagy mondjam inkább, hogy Hamupipőke?
Hamupipőke
A neveknek erejük van, akárcsak a varázsigéknek.
Hirtelen, rájött,
hogy mostohaanyja és testvérei
pusztán a hamu és
a küszködés teremtményévé
változtatták.
Hó! Hó! Hó!
Fuss!
Gyorsan barátom, vagy elkapnak!
Menj!
Hó! Nyugalom!
Talán tényleg így volt: Ella mostohanővérei gonoszak voltak.
De ha nem szalad be az erdőbe,
talán sosem találkozik a herceggel.
Nyugalom! Hó! Hó!
Nyugalom, fiú!
Gyerünk, te ló, lassíts!
Miss! Minden rendben?
Várjon!
Jól vagyok, köszönöm!
Rendben. Hó!
Hó! Hó! Hó!
Hó! Hó.
Jól van? Én jól vagyok,
de maguk majdnem halálra rémisztették.
Kit?
A szarvast.
Mit tett önök ellen,
hogy üldözniük kell érte?
Be kell ismernem, még soha nem találkoztam vele.
Tán egy barátja?
Egy ismerős.
Csak most találkoztunk.
A szemébe néztem,
ő pedig az enyémbe,
és éreztem, hogy még nagy dolgok várnak rá az életben.
Csupán ennyi.
Miss, megkérdezhetem a nevét?
Nem számít, hogy hívnak.
Nem lenne szabad az erdő mélyén lennie egyedül.
Nem vagyok egyedül, önnel vagyok, Mister...
Hogy is hívják?
Nem tudja, ki vagyok?
Hát ez...
Kitnek hívnak.
Illetve, apám hív így,
amikor jó kedve van.
Merre lakik, Mr. Kit?
A palotában.
Apám tanít a saját mesterségére.
Maga tanonc?
Valami olyasmi.
Ez nagyszerű.
Jól bánnak magával?
A legtöbbször jobban, mint amit érdemelnék.
És ön?
Jól bánnak velem, a maguk módján.
Sajnálom.
Nem a maga dolga.
Lefogadom, hogy az öné sem.
Nem annyira rossz.
Vannak, akiknek rosszabb, ez biztos.
Egyszerűen csak...
Bátornak kell lennünk, viszont jóságosnak kell maradnunk, nem igaz?
De.
Igaza van.
Pontosan így érzek én is.
Kérem, ne hagyja, hogy bántsák.
De éppen vadászunk, ahogy látja. Ez erről szól.
Csak azért, mert erről szól, még nem kell erről szólnia.
Megint igaza van.
Akkor
nem bántja, ugye?
Nem.
Nagyon szépen köszönöm, Mr. Kit.
Ah.
Itt is vagy, Őfel... Kit vagyok! Kit!
Kit! Kit vagyok! Máris megyek.
Nos, jobb, ha megyünk, Mr. Kit.
Ahogy mondtam,
máris megyek.
Remélem, látom még, miss.
És én is önt.
Úgy mondod, mintha te lennél az első fickó, aki egy csinos lánnyal találkozik.
Nem csinos lány volt.
Vagyis, csinos lány volt,
de sokkal több is volt ennél.
Mennyivel több? Hisz csak egyszer találkoztál vele.
Hogyan tudhatnál bármit is róla?
Te mondtad, hogy rögtön tudtad, kicsoda, amikor az anyámmal találkoztál.
Az más. A te anyád hercegnő volt.
Te is megkedvelnéd, ha látnád.
Nem fogom látni,
mivel az nem lenne helyénvaló.
Az én apám is azt mondaná, amit most én mondok neked
és hallgatnék rá.
Nem, nem hallgatnál. De igen.
Nem tennéd. De igen.
Nem. Igazad van.
Nos, hogy van?
Felség...
Nem számít.
Tovább tart kimondani, mint meggyógyítani, amit már úgyis tudok.
Apám...
Minden test így jár, fiam.
Gyere.
Elkésünk.
És a pontosság...
...minden herceg erénye.
Ő Fensége, a király!
Biztos vagyok benne, hogy apád beszélt veled az erdőben mutatott viselkedésedről.
Van valami közöd hozzá, Főherceg?
A te dolgod az én dolgom is, Királyi Felségem.
Nem kellett volna a szarvast szabadon engedni.
Csak mert a vadászat erről szól, még nem kötelező csak erről szólnia.
Vagy valami ilyesmi.
Phineus mester, az ecsetek mestere,
türelmesen várakozik.
Házasulandó korúnak ábrázold, Phineus mester.
El kell bűvölnünk a megfelelő lányt,
akkor is, ha a fiam nem hallgat rám.
Törekszem a legjobbakra, Felség.
De nem vagyok csodatevő.
Csodás vászon, Phineus mester.
Köszönöm.
Mint tudja, mindent a művészetért.
Szóval, ezek a portrék
tényleg külföldre kerülnek?
Hogy rávegye a nagyérdeműt, hogy részt vegyen a bálon, amihez ragaszkodsz.
Ami hagyomány. Amit imádnak.
Ahol kiválasztod a menyasszonyod.
Ah, elbűvölő.
Ha már muszáj házasodnom, nem vehetnék el egy, hogy is mondjam, egy kedves és őszinte vidéki lányt?
Mennyi vagyont hoz magával ez a "kedves és őszinte vidéki lány"?
Hogy teszi majd erősebbé a királyságot?
Kis királyság vagyunk nagy birodalmak között, Királyi Felség.
És ez egy veszélyes világ.
Hallgass ide, fiam.
Felemelem, Phineus mester. Rendben.
Téged is és a királyságot is biztonságban akarom tudni.
Rendben van, Apám,
egy feltétellel.
Hívjunk meg mindenkit, ne csak a nemeseket.
A háború mindenkinek csak bánatot hozott.
Mit gondolsz?
Örömet szerezne az embereknek?
Ez meghaladja a tudásomat, Ő felsége.
De nem bánnék egy kis vidámságot.
Azt hiszem, köthetünk ilyesfajta alkut.
Egy bál az embereknek,
és egy hercegnő a hercegnek.
Úgy hangzik, mint egy lépés a jó irányba, ha engem kérdez...
De nem kérdeztelek.
Bocsánat. Rossz festmény, rossz ecset.
Lejjebb, Samson, kérem.
Még párnám sincs.
Jó, lejjebb, lejjebb. Ne ennyire... Jaj!
A padlón vagyok.
Szó szerint a padlón vagyok. Bocsánat.
Valójában, nagyszerű szögben vagy.
Csodás orrlyukak. Kérhetnék egy hosszabb ecsetet?
Nem néz ki valami jól, miss.
Egyáltalán nem.
Miért marad itt, amikor így bánnak önnel?
Mert ígéretet tettem anyámnak és apámnak is,
hogy óvom a házat, ahol olyan boldogok voltunk.
Szerették a házunkat...
és most, hogy elmentek, én szeretem helyettük is.
Ez az otthonom.
Hallják csak, hallják!
Csendet!
"Köztudott, hogy mához két hétre,
"megtartják majdan a palotában,
"a Királyi Bált.
"A bálon pedig,
"megtartva az ősi szokást,
"a herceg menyasszonyt választ.
"Továbbá, a herceg utasítására,
"ezúton kijelentjük, hogy a királyság összes hajadon leánya,
"legyen nemes, vagy alattvaló...
"meghívót kap a bálra.
"Nemes királyunk parancsára."
Elnézést, madam.
Ella elképesztően izgatott volt,
hogy láthatja Kitet, a tanoncot.
Mostohanővérei pedig nagyon izgatottak lettek,
hogy találkozhatnak a herceggel.
Magamba fogom bolondítani. Majd meglátod!
Ez a legnagyobb hír!
Csillapodjatok.
És most figyeljetek rám.
Egyikőtöknek el kell nyernie a herceg szívét.
Igyekezzetek, és búcsút mondhatunk az adósságnak, ami a nyakunkon maradt,
amikor ebbe a koszfészekbe jöttünk!
Én, mint hercegnő?
Inkább én, mint hercegnő?
Meghoztad ezt a hírt,
miért állsz még mindig itt?
Vissza kell menned a városba, most rögtön
és mondd meg a varrónőnek, hogy siessen ide, három báli ruhával.
Hárommal?
Igazán figyelmes vagy.
Miről beszélsz?
Hogy gondolsz rám.
Gondolni rád?
Mama, azt hiszi a harmadik ruha az övé lesz.
Szegény, lassú, kicsi Hamupipőke.
Milyen kínos.
Túlságosan nagylelkűen bánsz a saját jóságoddal.
Oh, nem. Én csak találkozni szeretnék egy barátommal.
Tisztázzuk.
Egy ruha Anastasiának, egy Drisellának,
és egy nekem!
Nem is tudja, mit jelent.
Jó. Rendben.
Akkor ezt tisztáztuk.
Most menj!
A királyság összes lánya a herceget fogja üldözni.
Elsőnek kell odaérned, mielőtt a varrónő megfullad a munkában!
Mondd már, mit mondott, Drisella.
Franciául beszélek, nem olaszul!
Ébresztő, Fenség. Mi ez a rózsaszín köd?
Bocsánat.
A vadászat óta vagy zavart.
Amiatt a lány miatt. Nem tudok nem gondolni rá.
Pedig rengeteg lány van a világon.
De a lelke, az a jóság...
Nem feltételezed, hogy van nővére, vagy igen?
Nem tudom.
Semmit nem tudok róla.
Talán a te rejtélyes hölgyed is eljön a bálba.
Ezért tárod ki a palota ajtajait, nem igaz?
Kapitány.
Csak az emberek üdve miatt van.
Hát persze.
Micsoda butaság volt ez tőlem.
És ha eljön, akkor?
Akkor elmondod neki, hogy te vagy a herceg.
És a herceg bármelyik lányt elveheti, ha úgy kívánja.
Ha! Ha?
Igen, "ha."
Ismered apámat és a Főherceget,
csak hercegnőt vehetek el.
Nos, ha az a lány az erdőből tényleg olyan elbűvölő, ahogy mondod,
talán meggondolják magukat.
Eljött a bál napja,
az egész királyság
lélegzetvisszafojtva várakozott
Azt akarod, hogy a királynőd legyek
Ki? Én?
Szorosabbra.
Szorosabbra!
Szorosabbra.
Ez az!
Egy látomás, nővérem.
Hasonlóképpen.
Versenyeznünk kell a herceg kezéért.
De ne hagyjuk, hogy a sötét gondolatok egymás ellen fordítsanak bennünket.
Persze, hogy nem, drága nővérem.
Álmodni se mernék róla, hogy megmérgezlek, mielőtt elindulunk a bálba.
Oh, én sem arról, hogy kilöklek a hintóból, amíg oda nem érünk.
Vagy én, hogy elgáncsollak a palota lépcsőjén, amint megérkezünk.
Nővérek vagyunk, más nem számít.
És a vér sokkal csúszósabb, mint a víz.
Hagynunk kéne, hogy a herceg döntsön.
Azon gondolkozom, milyen lehet?
Mit számít, hogy néz ki?
Eszméletlen gazdag.
Nem akarjátok egy kicsit sem megismerni, mielőtt hozzámentek?
Biztosan nem. Lehet, hogy meggondolnám magam.
Lefogadom, hogy sosem beszéltél még férfival.
Vagy igen, holdfény?
Beszéltem, egyszer.
Egy úriemberrel.
Valami szolgával, semmi kétség.
Egy tanonccal.
Egy tanonc volt, igen.
Minden férfi bolond, Mama mindig ezt mondja.
Minél hamarabb megtanulod, annál jobb.
Az első tánc, hölgyem?
Hercegem, maga olyan kis pajkos!
Fel akarom próbálni. Nem, most rajtam van.
Nem! Nem!
Nem ez volt az első alkalom,
hogy Ella sajnálta ezt a két cselszövőt
akik pont olyan rondák voltak belül, mint kívül
Hercegem!
Én leszek a királynője!
Ha Ella mostohaanyja nem készíttetett
egy negyedik ruhát,
nem látta okát, miért ne
próbálna meg készíteni magának egyet.
És még egy kis segítsége is volt.
Drága lányaim.
Így látni titeket...
szinte elhiszem, hogy valamelyikőtök csapdába csalja a herceget.
Úgy érzem, két lovam van a célegyenesben.
Ki merem jelenteni, hogy a királyságban nincs lány, aki túlragyogja a lányaimat.
Hamupipőke?
Neked semmibe se került.
Édesanyám régi ruhája volt, amint látod.
Magam alakítottam át.
Ooh-la.
Hamupipőke a bálon!
Senki sem akar szolgát feleségnek.
Mindaz után, amit tettem...
Semmit sem szeretnék tönkre tenni.
Még csak a herceggel sem akarok találkozni.
Oh, és nem is fogsz, mivel nem kérdés, hogy jössz-e vagy sem.
De minden lány meg lett hívva országszerte,
a király parancsából.
Pont a király az, akire gondolok.
Sértés lenne egy királyi személynek
elvinni téged a palotába ilyen divatjamúlt rongyban.
Rongy?
Anyámé volt.
Oh, sajnálom, hogy ezt kell mondjam,
de anyád ízlése megkérdőjelezhető.
Ez a valami annyira régi,
hogy majdnem darabokra esik.
A válla is elszakadt.
Darabokra esik! Itt is!
Ez egy nevetséges, régi vicc.
Hogy tehetted?
Hogy tehettem?
Nem hagyom, hogy bárki is a lányaimhoz hasonlítson téged.
Lerontaná a kilátásaikat,
ha látnák, hogy egy rongyos szolgálóval érkeznek.
Mert csak ennyi vagy!
És ennyi is maradsz örökre.
Jegyezd meg, amit mondok!
Nem jössz el a bálba!
Gyerünk, induljunk!
Sajnálom, Anyám.
Sajnálom.
Azt mondtam, bátor vagyok, de nem vagyok.
Többé már nem.
Többé már nem hiszek.
Elnézést.
Segítene nekem, miss?
Csak egy kis szelet kenyér, vagy jobb, egy csésze tej?
Igen.
Igen, persze.
Azt hiszem, tudok hozni valamit.
Miért sírsz?
Oh, semmiség.
Semmiség?
Semmiség.
Mégis mi egy üveg tej? Semmiség.
De a jóság teszi mindenné.
Nem akarlak siettetni Ella, de nem igazán van sok időd.
Honnan ismersz?
Ki vagy te?
Ki vagyok én?
Azt hittem, már kitaláltad.
Én vagyok a sügérkeresztanyád.
Úgy értem, tündérkeresztanyád.
Nem lehetsz az.
Miért nem?
Mert ők nem léteznek.
A gyerekeknek lettek kitalálva.
Nem hitt bennük tán a saját anyád sem?
Ne mondd, hogy nem, mert hallottam őt.
Hallottad őt?
Oh, ingyom-bingyom tálibe.
Rendben. Mindent csak sorjában.
Hagy ugorjak valami sokkal kényelmesebbe.
Máris jobb.
Nos, hol tartottam?
Mégis hogy... Oh, igen. Lássuk csak.
Amire szükségünk van, az valami olyasmi, amire ráfoghatjuk, hogy hintó.
.
Oh, az ott?
Az nem igazán "hintó".
Nem, nem. Szeretem a zöldséget és a gyümölcsöt.
Van görögdinnyétek?
Nincs.
Sárgadinnye?
Azt sem tudom, mi az.
Articsóka?
Kumquat?
Esetleg paradicsom?
Van sutőtökünk.
Tök?
Ez lesz az első alkalom.
Az mindig érdekes.
Nem igazán dolgozom tökökkel.
Túl kásás.
Hagy lássam. Oh, az megteszi.
Igen. Kés?
Itt is van. Köszönöm, drágám.
Hello, ismeretlen, narancssárga zöldség barátom!
Egy gyors nyisszantás.
Ah, csodás.
Ooh, jó nehéz egy tök.
Vigyázat, egérgék!
Oh, nos, tök mindegy.
Csináljuk itt.
Csináljunk, mit?
Átváltoztatjuk a tököt hintóvá.
Zavarba hozol, az az igazság.
Letakarjam a szemem? Talán jobb lenne.
Oh, édes istenem. Essünk túl rajta.
Hát, valami minden bizonnyal történik.
Amint látod, a trükk...
Igazából el is felejtettem, mi a trükk.
Úgy gondoltam...
Jóval nagyobb lesz majd. Igen.
Várj.
Valami ilyesmire gondoltál?
Szerinted erre gondoltam?
Fuss! Fuss, kedvesem!
Fedezékbe!
Tessék, egy hintó.
Te tényleg a tündérkeresztanyám vagy.
Még szép.
Nem varázsolgatok tököket akárkinek.
Most pedig, merre vannak az egerek?
Egerek? Igen.
Egér, egér, egér.
Itt is vannak.
Bibbidi-bobbidi-boo!
Négy, fehér lovaka hintóhoz.
Cin-Cin, milyen jól nézel ki!
De mégis, hogyan... Hol is tartunk?
Van hintó, vannak lovak... Oh, inas!
Inas?
Hello, kedves Gyík úr.
Bibbidi-bobbidi-boo!
Hello!
Hívatott?
Kell még egy kocsis.
Kocsis?
Azt mondtam kocsis? Úgy gondoltam, liba.
Nem tudok vezetni. Liba vagyok!
Most, huss!
Mindenki a helyére, nincs vesztegetni való idő!
Gyerünk!
Tündérkeresztanya!
Igen, mi az?
A ruhám.
Nem mehetek ebben a ruhában.
Meg tudod javítani? Megjavítani?
Nem, nem. Kapsz valami újat.
Oh, ne, kérlek ne.
Édesanyámé volt.
Ezt szeretném viselni, amikor a palotába megyek.
Majdnem olyan, mintha vele mennék.
Megértem.
Nem bánná, ha átalakítanám egy kicsit?
Mit szólsz egy kis kékhez?
Rendben.
Tessék.
Ez gyönyörű.
Anyámnak is tetszene.
Gyerünk, indulás! Gyorsan.
Elkésel.
Nagyon kezdő vagyok.
Oh, fiam.
Állítsd meg a hintót!
Hó!
Köszönöm.
Csak egy pillanat.
Ezek a legjobb cipőid?
Semmi baj, senki sem fogja látni.
Nem, tönkreteszik az egész megjelenésed. Gyorsan, gyorsan!
Vedd le. Elég rondák.
Cseréljük le valami újra!
Egész jó vagyok cipők terén.
Hiszen...
Ezek üvegből vannak.
Igen.
Majd rájössz, mennyire kényelmesek.
Ella, most már tényleg menned kell.
Oh, Tündérkeresztanya?
Mi az?
A mostohaanyámmal és a lányokkal mi lesz?
Ne aggódj.
Gondoskodom róla, hogy ne ismerjenek fel.
Na, most már mehetsz.
Oda kell érned a bálba.
Ah, befelé. Oh, csodás.
Oh, ne igazgasd már annyit!
Ella!
Majdnem elfelejtettem.
Emlékezz, a varázslat nem tart soká.
Az utolsó harang utolsó visszhangjával,
amikor véget ér az éjfél,
a varázslat megtörik
és minden visszaáll az eredeti állapotába.
Éjfél?
Éjfél.
Számomra az több, mint elég.
Akkor menj. Köszönöm.
Liba úr, indulás!
Viszlát!
Csilárrokat a magasba!
Mei Mei hercegnő Fujianból.
A szeldzsukok Shahrzad hercege.
Ő Felsége!
Chelina hercegnő Zaragozából!
Imani hercegnő Shonából!
A Krizantém Trón Hiina hercegnője!
Lady Tremaine és lányai.
Drisella vagyok.
Én pedig Anastasia.
Az emberek úgyis tudni akarják. Én vagyok az okosabb.
Én vagyok a szebb.
A nagyon okos Miss Drisella,
és a nagyon szép Miss Anastasia.
Gyertek már!
Lord Veneering.
Kit keresel?
Senkit.
A lányt az erdőből, nem igaz?
Ezért bántál olyan bőkezűen a meghívókkal.
Apám, az emberek miatt tettem.
Tudom, hogy szereted az embereket, Kit.
Azt is tudom, hogy már elcsavarták a fejed.
De csak egyszer találkoztál vele az erdőben.
Te is azt akarod, hogy vegyek el valakit, akivel csak egyszer találkozok, ma este.
Egy hercegnőt.
Hercegnőt vagy senkit.
Tartsd a kapukat! Jön még egy.
Hadd mutassam be királyi őfelségét,
Chelina hercegnőt Zaragosából.
Pont olyan jóképű vagy, mint a festményen.
A kis királyságod pedig varázslatos.
Remélem, a hercegnő nem gondolja majd a "kis" királyságunkról, hogy túl elszigetelt.
Miss Ella.
Köszönöm.
Rettegek, Gyík úr.
Csak egy lány vagyok, nem hercegnő.
Én pedig csak egy gyík vagyok, nem inas.
Élvezze, amíg tart.
Felségek,
fejedelmek, hölgyeim és uraim,
előkelő látogatói és polgárai országunknak,
a herceg felkéri partnerét az első tánchoz.
Kezdődjék a bál!
Elnézést.
Ezer bocsánat, királyi felség.
Nem tudom, mi tőrtént.
Mr. Kit.
Ön az,
igaz?
Pontosan.
Fenségesen...
Ha szabadna... ez...
a legnagyobb megtiszteltetés lenne
a számomra, ha megengedné, hogy felkérjem...
az első...
Táncra?
Igen, tánc.
Arra.
Mindenki magát nézi.
Higyje el, Önt nézik, nem engem.
Ki az a lány?
Fogalmam sincs.
Ki ez, Mama?
Nem vagyok benne biztos, de ez rossz ómen.
Csodás a ruhája.
És milyen csinos. Koncentráljatok!
El kell nyernetek a herceget, ti idióták! Gyerünk, porondra!
De senki nem kért fel minket.
Uraim.
Hagy mutassam be a lányaimat,
Anastasia, Drisella. Mademoiselle.
Induljatok!
Mosoly.
Gyere velem.
Arra. Mosoly.
Tehát, te vagy a herceg!
Nem "a herceg", hogy pontos legyek.
Rengeteg herceg van a világon.
Én csak egy herceg vagyok.
Nem is Kitnek hívnak.
Valójában de, és az apám még mindig így hív,
amikor nem annyira zabos rám.
Nem is vagy tanonc.
Az vagyok. A monarchia tanonca.
Még mindig tanulom a tradíciókat.
Oh, istenem!
Figyelj, kérlek bocsáss meg.
Úgy hittem, talán másként néznél rám, ha tudnád.
Összetévesztettelek egy kedves, őszinte vidéki lánnyal,
de most már látom, hogy a légynek sem ártanál.
Egy kicsit azért igen.
Nincs több meglepetés?
Nincs több meglepetés.
Ez te vagy?
Utálom magam a festményeken. Te nem?
Rólam sosem festettek portrét.
Nem? Pedig kellene.
Ki az a lány?
Nem mondta a nevét, felség.
Nem kérdezted?
Éppen bemutattam Blodwyn hercegnőt Llanfairpwllgwyngyll...
Fogd be, rendben? "Fogd be." Abszolút.
Nem hiszem el!
Nem! Ez nem ő!
Nem fognak hiányolni a bálról?
Talán.
De még ne menjünk vissza.
Mi a baj?
Amikor visszamegyek, megpróbálják majd rámkényszeríteni azt a lányt, akik ők választottak.
Előnyösen kell házasodnom.
Oh. Kinek az előnye ez?
Ez egy jó kérdés.
Nos, megvan a jogod, hogy a szíved szerint válassz.
Mérlegelnem kell, ez a király akarata ellen való.
Bölcs uralkodó és szerető apa.
Lehet, hogy meggondolja magát.
Attól tartok, erre már nincs ideje.
Szegény Kit.
Az emberek azt mondják, hercegnő.
Úgy tűnik a hercegünket rabul ejtette.
Egyenesen odament hozzá.
Észre kellett venned a határozottságát.
De hogyha tényleg hercegnő, akkor nincs is baj.
Már odaígértem a házasságot Chelina hercegnőnek.
De...
Bocsáss meg, felség.
Nem akartam tolakodó lenni.
Nem, Önnek kell megbocsátania, madam.
A titka nálam biztonságban van.
Még sosem mutattam meg senkinek sem ezt a helyet.
Egy titkos kert.
Imádom!
Kérlek.
Nem, nem kellene.
Dehogynem.
- Nem. - De.
Rendben.
Szabad?
Persze.
Üvegből van.
Miért is ne?
Engedd meg.
Köszönöm.
Így.
Elmondod, hogy ki vagy valójában?
Ha megteszem, azt hiszem minden más lesz.
Nem értem. Legalább a kereszteneved elárulod?
A nevem...
Mennem kell.
Nehéz megmagyarázni.
Gyíkok és tökök és egyebek.
Várj!
Hová mész?
Szörnyen kedves voltál.
Köszönöm a csodás estét. Imádtam.
Minden percét!
"Gyíkok és tökök."
Elnézést.
Bocsánat. Szörnyen sajnálom.
Istenem!
Hercegem!
A rossz testvérrel vagy!
Szüksége van a nevére!
Tudom, hogy szüksége van rá.
A nevét, te tökfilkó. Szerezd meg a nevét!
Ooh, ez fáj!
Oh, Őfelsége.
Hölgyem.
Nagyon sajnálom.
Oh, nem tesz semmit, kedvesem.
Csak azt szeretném mondani, felség,
hogy a fia, Kit, a legszeretetreméltóbb személy, akivel valaha találkoztam.
Olyan jó és bátor.
Remélem, tudja, mennyire szereti önt.
Elnézést!
Várj!
Hová mész?
Gyorsan, gyorsan!
Gyere vissza!
Siess!
Kérlek, siess, Liba úr!
Várj!
Vigyázz!
Kapitány, a lovamat!
Nem.
Cselszövések áldozata lehetsz a palotán belül.
Apádnak itt van szüksége rád.
Kapitány.
Remekül éreztem magam.
Ki kellett választanod az igazit, nem igaz?
De, és megtettem.
Siess, Liba úr!
Gyerünk!
Óvatosan, Liba úr!
Oh, istenem!
Ti ott! A király nevében megállni!
Micsoda rossz időzítés.
Megállni!
Tudom, mit kell tennem!
Igen!
Oh, igen!
Kinyitni!
Oh, te jó ég!
Nem, nem, nem.
Oh, bocsánat.
Majd rájöttök, mennyire kényelmes.
Fogjátok már be!
Hamupipőke! Fel kell ébresztenünk.
Hamupipőke!
Ébresztő, lustaság!
Teát és egy tányér süteményt.
Üdv itthon!
Milyen eleven vagy! És nedves!
Oh, sétáltam egyet az esőben, hogy felvidítsam magam.
Tipikus.
Tea.
Nem pusztán szavakkal beszéltünk.
A lelkünk is találkozott.
Pontosan. A lelkem és a herceg lelke.
A lelked inkább a svédasztal körül volt.
Nem láttál táncolni vele.
Táncolni a herceggel?
Még csak hozzád sem szólt.
Nem a mi hibánk, Anyám. Azé a lányé.
A rejtélyes hercegnőé.
Rejtélyes hercegnő?
Milyen bájos titulus.
Oh, nem volt ő hercegnő.
Csak egy páváskodó betolakodó volt, aki látványosságot csinált magából.
Egy közönséges, fiatal csitri, bevonult a bálra
kísérő nélkül, ha tudni akarod,
és mindenki sajnálatára kisajátította magának a herceget.
Így egész este azzal az ocsmánysággal táncolt.
Igen? Igen.
A herceg túl udvarias volt hozzá, hogy mindenki szeme láttára küldje el.
De nem akarta, hogy tovább nézzük a fehércseléd szemtelenkedését,
így kihívta a teremből. És elküldte a lányt.
Az meg nem akart menni,
így a palotai őröknek kellett elkergetniük.
Sajnálom a herceget. Micsoda rossz ízlés.
Illenek egymáshoz.
Ez mind nem számít, lányok.
A bál csak puszta elterelés volt.
A herceg nem házasodhat szerelemből.
A zaragosai Chelina hercegnőnek van ígérve.
A főherceg mondta, személyesen nekem.
Ez nem igazság.
Igen.
Sajnos ez a világ rendje.
Oh, sziasztok.
Köszönöm a segítséget.
Tényleg olyan volt, mint egy álom.
Az álomnál is jobb.
Ella nem tudott várni, hogy leírja,
mennyi minden történt,
hogy emlékezzen majd minden egyes percére.
Pont mintha mesélne édesanyjának és édesapjának
a bálról a palotában és a herceggel eltöltött időről.
De leginkább a hercegről.
Oh, hát eljöttél.
Helyes.
Oh, Apám.
Ne menj.
Muszáj.
Nem szabadna egyedül lenned.
Nősülj meg.
Chelina hercegnővel.
Mi lenne, ha parancsba adnám, hogy tedd meg?
Szeretlek és tisztellek, de nem tehetem.
Hiszem, hogy nem kötelező a határainkon túl keresni
az erőt és az elveket.
Amire szükségünk van, itt van az orrunk előtt.
Csak bátornak kell lennünk és jóságosnak kell maradnunk, hogy megláthassuk.
Pontosan.
Tényleg felnőttél.
Helyes.
Talán a maradék időmben,
lehetek az az apa, akit megérdemelsz.
Nem kell előnyösen házasodnod.
Nősülj szerelemből.
Keresd meg azt a lányt.
Találd meg őt.
Azt, akiről mindenki beszél.
Akit nem lehet elfelejteni,
és aki elhagyta a cipőjét. . ..elhagyta a cipőjét.
Légy vidám, fiam.
Köszönöm, Apám.
Én köszönöm, Kit.
Szeretlek, fiam.
Szeretlek, Apám.
Amint a gyászidő eltelt,
újabb hírt küldtek szét.
Hallják csak, hallják!
Nagybecsű új királyunk
ezennel kijelenti, hogy keresi szerelmét...
a rejtélyes hercegnőt,...
aki... üvegcipőt viselt a bálon.
Kéretik, hogy jelenjen meg a palotában,
minek következtében, ha ő is akarja,
a herceg haladéktalanul feleségül veszi...
...a megfelelő ceremónia megtartásával.
Ezt keresed?
Biztos érdekes a története.
Elmesélnéd?
Nem?
Rendben van.
Akkor majd mesélek én.
Egyszer volt, hol nem volt,
volt egy gyönyörű, fiatal lány,
aki hozzáment a szerelméhez.
Született két lánya.
Minden rendben volt, azonban egy nap a férje,
aki élete teljében volt, meghalt.
Ezek után,
újra férjhez ment a lányai érdekében.
Azonban az a férfi is elment.
Szeretett gyermekei csak a kudarcot látták.
Azonban reménykedett benne, hogy valamelyik
gyönyörű, ostoba lányát majd elveszi a herceg.
De a herceg fejét elcsavarta egy üvegcipős lány.
Így hát... boldogtalanul élek, amíg meg nem halok.
Úgy tűnik, a történetemnek vége.
Most meséld el a tiedet.
Loptad?
Nem.
Kaptam.
Kaptad?
Kaptad. Semmit sem adnak csak úgy.
Mindenért fizetnünk és fizetnünk kell.
Ez nem igaz.
A jóság ingyen van. A szerelem ingyen van.
A szerelem nincs ingyen.
Nos, te pedig így fogsz fizetni nekem,
ha már megvan mindened, amit kívántál.
Senki sem fog hinni neked, egy mocskos szolgáló lánynak, család nélkül,
ha követelnéd a herceg szívét.
De egy tiszteletreméltó úrihölgy túllép ezen,
nem hagylak figyelmen kívül.
Amikor férjhez mész,
a királyi háztartás fejévé teszel.
Anastasia és Drisella pedig gazdag lordok feleségei lesznek.
Majd én kezelem a fiút.
Ő már nem egy fiú.
És te ki vagy?
Hogyan tudnád irányítani az egész királyságot?
Jobb, ha ezt rám hagyod.
Végül mind megkapjuk, amit érdemlünk.
Nem.
Nem?
Nem voltam képes megvédeni az apámat tőled,
de megvédem a királyt és a birodalmat...
nem számít, mi lesz velem.
Nos, nagy hiba.
Nem!
Miért?
Miért vagy ennyire gonosz?
Nem értem.
Én igyekeztem jó lenni hozzád.
Te? Még hogy jó hozzám?
Igen.
Senki sem érdemli meg azt,
ahogy te bántál velem.
Miért teszed ezt?
Miért?
Mert fiatal vagy és ártatlan és jó.
Én pedig...
Ne!
Megkérdezhetem, honnan szerezte?
Egy rongyos szolgálólánytól a házamban.
A rejtélyes hercegnő csak egy közember.
Képzelheti, mennyire lesokkolt, amikor felfedeztem.
Mondta valaki másnak?
Még a lányaimnak sem.
Senkinek sem kell megtudnia az igazságot.
Megkímélte a birodalmat egy igazán kínos ügytől.
Szeretném, ha ez így is maradna.
Fenyeget engem?
Igen.
Szóval mit akar?
Grófnő akarok lenni.
És előnyös házasságokat kérek a lányaim számára.
Rendben.
És a lány?
Tegyen vele, amit csak akar.
Számomra ő egy senki.
Hol? Az út egy elhagyatott részén.
Megtaláltad már? A lányt?
Nem, elnyelte a köd.
Biztosan jó indoka van eltűnni.
Talán megakadályozzák, hogy beszéljen.
Ne veszítsd el a szíved, Kit.
Éppe ellenkezőleg, veszítsd el a szíved és a nyerj általa bölcsességet.
Az embereknek tudniuk kell, hogy a birodalom biztonságos.
Hogy a királynak van királynője, így az ország gazdagodhat egy örökössel.
Azonnal szembe akarnak nézni a jövővel!
Egyetértek. Akkor bizonyosodjunk meg róla.
Én vagyok a király.
És azt mondom, utána kell járnunk a rejtélyes hercegnőnek,
akkor is, ha ő nem akarja, hogy megtalálják.
Újra látnom kell őt.
De ha nem kerül elő,...
akkor a királyság érdekében, el kell venned Chelina hercegnőt.
A királyság érdekében.
Rendben van, elfogadom.
Ő nagysága...
Ne sajnáld az erőfeszítést.
Ez természetes, felség.
A szavamat adom.
Következő
A cipő széltében-hosszábban bejárta a birodalmat
járt minden lánynál, mindegy, hogy magas vagy széles,
minden apró zeg-zugban.
Oh, Uram!
Először ön, madam.
Nos, mit veszíthetek.
Igaz? Hol akarják csinálni?
Fel! Ide fel.
Óvatosan, lehet, hogy kicsit büdös a lábam.
Én...
A kovász miatt van
A Főherceg állta a szavát
Nem sajnálta az időt, hogy megmutassa a királyának,
a rejtélyes hercegnő eltűnt.
Pont jó!
Nem jó magára. Igenis jó!
De nem jó. Pedig az enyém!
Én vagyok a rejtélyes hercegnő! Adja vissza a cipőt.
Vegyék el tőle!
Ne vegyék el tőlem, kérem, kérem!
Könyörgöm, ez az enyém!
Utat a cipőnek!
Felpróbálhatom a másik lábamra?
Nem hinném.
Nem számít, mennyire igyekeztek,
a varázscipő még a legmegfelelőbb leány lábára sem volt jó.
Megtaláltam önöknek a rejtélyes hercegnőt!
Mi a baj, Kapitány?
Nem találtuk meg a lányt.
Csalódást okoztam a királyunknak.
Ugyan már, ne csüggedj!.
Még van egy ház.
Mindenhol meg kell néznünk.
Lovak! Lovak!
Anyám, itt a nagy esélyünk!
Engedjétek be őket!
Uraim! Micsoda kellemes meglepetés.
Csak egy percre van szükségünk az idejéből, hölgyem.
Természetesen, Felség.
Kérem, erre.
Ella nem tudta, kik vannak a földszinten.
Vagy nem is érdekelte.
Itt senki sem fogja keresni.
Jacqueline, elég!
Összement.
Próbáljuk újra.
Oh, elég!
Ella szomorú volt,
de a lelke nem tört meg.
Tudta, hogy a bál,
és a herceggel töltött idő
gyönyörű, távoli emlék lesz majd,
pont mint anyja és apja
és az ő csodás gyermekkora.
Pont jó rám!
Sajnálom, miss.
Rendben.
A feladatunknak vége, Kapitány.
A sors talán majd kegyes lesz hozzánk, lányok.
Pontosan, madam!
Hallja ezt, felség?
Induljunk, Kapitány.
Csak egy pillanat.
Madam,
nincs több leány a házban?
Nincs.
Akkor tán a macskája tanult meg énekelni?
Elég volt mára a játszadozásból, Kapitány. Induljunk.
Hiszen hazudik, felség.
Badarság. Hiszek az asszonynak, menjünk.
Főherceg!
Őfelsége.
Micsoda csodás ének. Engem egy kis maradásra buzdít.
Felség, én nem tudtam..
Kapitány, lenne kedves utánajárni?
Örömömre szolgálna, felség.
Tessék. Látja?
Megmondtam, hogy semmi fontos.
Majd meglátjuk.
Miss.
Kötelező jelleggel megkérem, hogy mutatkozzon a királya előtt.
Megtiltom, hogy lemenj!
Én pedig megtiltom, hogy megtiltsa neki!
Ki maga, hogy ellent mondjon a király egy intézőjének?
Ki maga, császárnő?
Szent?
Valami istenség?
Az anyja vagyok.
Sosem voltál...
és soha nem is leszel az anyám.
Jöjjön, miss.
Emlékezz, hogy ki vagy, te nyomorult!
Az, aki ő,
aki valójában volt, elég lesz vajon?
Ez alkalommal nincs mágia, hogy segítsen rajta.
Talán ez a legnagyobb kockázat, amit bármelyikünk is vállalhat.
Megmutatni, hogy kik vagyunk igazából.
Légy bátor, de maradj jóságos.
Ki vagy te?
Hamupipőke vagyok.
Felség...
nem vagyok hercegnő.
Nincs hintóm,
nincsenek szüleim,
sem hozományom.
Azt sem tudom, hogy az a csodás cipő jó-e rám.
De...
ha mégis...
elfogadsz annak, aki vagyok?
Egy őszinte, vidéki lánynak, aki szeret téged.
Hát persze, hogy igen.
De csak, ha te is elfogadsz annak, aki vagyok.
Egy tanoncnak, aki még mindig csak tanulja a szokásokat.
Kérlek.
Hamupipőke!
Ella!
Drága húgom. Sajnálom!
Nagyon sajnálom.
Mehetünk?
Megbocsátok.
Megbocsátás ide vagy oda,
Hamupipőke mostohaanyja és a lányai
hamar leléptek a Főherceggel,
és soha többé nem tették be a lábukat az országba.
Biztosan kedvelnék egymást.
Kell egy portré, amit rólad festenek.
Oh, ne. Utálom magam a festményeken.
Maradj jóságos.
És légy bátor.
ÉS minden rendben lesz.
Készen állsz?
Mindenre, amíg mellettem vagy.
Királynőm.
Kitem.
Így hát Kit és Ella összeházasodtak,
és én mondom nektek, tündérkeresztanyja
mindig is tudta,
hogy ők lesznek a legvarázslatosabb és legjobb uralkodói a birodalomnak.
Ella pedig továbbra sem olyannak látta a világot, amilyen,
hanem olyannak, amilyen lehetne,
ha hiszel a bátorságban
és a joságban és néhanapján
egy ici-pici varázslatban is.
Szép munka, Ella. Én jövök?
Hová lett mindenki?
♪ Vége ♪