То...
Добро.
Сад су ми се замаглиле наочаре. -Сјебао сам ти наочаре?
Проблем са сексом за ручак је то што онда не стигнеш да једеш.
Сад морам да поједем ручак на паузи за кафу, а кафу за вечеру.
Сјебала си ми цео дан.
Хоћеш опет? -Не.
Онда бих морао да попијем кафу сутра за доручак, али знаш мене.
Не бих се жалио. -Не, морам да радим. -Јер си прави професионалац.
Шта је то? -Само шкработина.
Добро изгледа. Па то си ти!
Ово ти стварно не треба, зар не?
Ниси таква девојка. -Шта то значи?
Ништа. То је био комплимент.
Ја обожавам твоје мале... Омање груди.
Не изгледају претеће. Пријатељице су ми. Знаш шта мислим.
Ова би девојка изашла с неким згодним типом из Холивуда.
Ова девојка никад не би спавала са мном.
А сад нећеш ни ти, је ли? Срање.
Престаћу да говорим и отићи ћу.
Да, то би било добро.
Добро.
Извините? Добар дан?
Извините, нисам нашао рецепцију.
Нема је. Могу ли да вам помогнем?
Занимало ме је како се праве. Ове лутке.
Жао ми је, не организујемо обиласке фабрике.
Извините.
Хтео сам да направим прилагођену наруџбину. Нешто врло специфично.
Могу да платим.
Молим вас, живим преко границе и баш сам се дуго возио.
Добро. Добро.
Све се праве прилагођено. Имамо више облика тела.
Нешто за све укусе.
Само нам дајте висину и мере, боју очију,
косу, боју коже, нпр. светлу, тамнију, азијску, афричку.
Можемо да реплицирамо звезде.
Скарлет Џохансон и Бијонсе су тренутно врло популарне.
Ово је један од најновијих модела.
Зовемо их "причљивицама".
Ема растура моју ракету!
Идиоте!
Могу ли да је додирнем?
Не занима ме лутка звезде.
Желим да направите неког стварног.
Моја жена, имала је најсавршеније тело.
Витка, 172 цм и са врло великим грудима.
80 Е.
Прогањају ме.
Те груди нисам могао да заборавим.
Те огромне груди.
Изгубио сам је пре две године. -Жао ми је.
Због личног тренера, Италијана млађег 15 година.
Можете да их направите још веће него што су биле? -Да, наравно. -Одлично.
И можете да је направите да изгледа баш као моја жена?
Можемо да је направимо да изгледа идентично.
Али боље.
ЗУМИРАЈ
Како се зове? -Мишел. -Мишел. Мишел, ниси на месту. Мало улево.
Не. Не, не, не. Немој да се осмехујеш, важи?
Без израза лица. Не желим да сликам Мишел.
Хоћу да видим ко си у ствари.
Да. Не, немој да се бориш.
Пусти да Мишел одлети јер је још видим унутра.
Да! То! То! Нестала је!
Ти си све жене, а ниси ниједна жена.
Ти си све и ништа!
Више ничега! Више ничега!
О, да...
Ово би требало да буде...
О, да...
То је то, мала...
То је то.
Треба ти још чарапа.
Можда ти треба друга величина.
Ниси таква девојка.
У праву је, знаш?
Можда нисам оваква девојка,
али ти сигурно ниси овакав тип.
Ко је он? Мислим, твоји цртежи су сјајни,
али шта желиш да урадиш с овим типом?
Овај тип је... Мушкарац из мојих снова. Савршен је.
Секси је и има стила, углађен је. Мој број.
Добро, схватам. Реч је о мени. То је зато што сам
твоје сисе звао "пријатељицама"? -Ово нема везе с тобом. -Стварно?
Па, твој савршени тип је потпуно досадан.
Нема личност. Он је мали, ситни, генерички углађени тип.
Не! Не. Он је уметник. Паметан је. И има нагласак.
Који, француски? -Не, шпански.
Аха. Извини. Ваљда га нисам чуо јер је то цртеж.
Смешно је колико си се одбрамбено поставио.
Маштај колико хоћеш, само ћу нешто да напоменем.
Овај тип не би био с тобом. Јеси ли размишљала о томе?
Био би с неким ко изгледа овако.
Добро, нема везе. Лепо се проведи,
а ја идем да доставим савршену особу дебелом перверзњаку у Хамилтону.
Пази. Лако се хипнотишеш.
На тренутак сам се изгубила.
Све изгледају идентично, али заправо нису.
Као духови су. Појединачне душе које плутају по празнини.
Умирују ме. -Да.
Долазим овамо сваки дан. -И ја.
Мислиш да знају да живе у затвору?
Никад нећемо знати. Не говоре. Живе у тишини.
"Изградимо у безнадној тишини све наше снове о говору."
Фернандо Песоа. -Да.
Предивно. Ти си писац? -Мислим да јесам.
Мислим да свемир жели да ми нешто каже.
Мислим да смо исцрпли све метафоре из овог океанаријума.
Следећи пут би требало да се нађемо у планетаријуму. -Да.
Било ми је задовољство, Мишел. -И мени.
Имаш моју посетницу. Пошаљи ми шта можеш. -Хоћу. Хвала, Нормане.
Ко је то? -Издавач. Хоће да прочита мој материјал.
Сигуран сам да хоће.
Савршено! Рез!
То је било сјајно. Сјајно.
Хвала вам, људи! Готови смо! Не заборавите на журку вечерас!
Хвала, друже. Хвала. -Нема на чему.
Еди! Ти си геније! Тај твој мозак, тај предивни мозак!
Мој мозак је говно у поређењу с твојим, говно у ћелавој глави.
Упознаћу те с оном женом, али пази.
Она је нови шеф студија, опасна је. Мариса! Млади геније.
Надам се да нећу добити отказ. -Шалиш се? Обожавам твоје филмове.
"Нож скакавац" и "Је фарте". -"Џеј-форс". -"Џеј-форс".
Велики су, храбри... -Са експлозијама и сударима.
На екран ставља толико тестостерона да можеш да га окусиш.
Скоро. Мислим, не знам какав укус има тестостерон.
У овом филму у ствари желим да учиним нешто дубље. Знаш?
Узбуђен сам јер желим да покажем свету да нисам дводимензионалан.
Ако си ти узбуђен, и ми смо.
Чула сам да монтажер много ради,
па бих волела да видим монтажу у понедељак.
То је само основна монтажа. Морам да радим на њој.
Разумем. Онда уторак. Можеш да нам резервишеш дворану?
Не... -Одмах. -Хвала.
У уторак нећу бити спреман да ти било шта покажем.
Хоћу да ти покажем своју визију. Филм жели да буде трансцендентан.
Добро. Свеједно ћу морати да видим монтажу у уторак.
Може уторак, али ти пристани да дођеш на журку вечерас.
Баш и не лудујем с нижим особљем
и морам на приредбу за децу са расцепљеним непцем.
Тако да морам... -Да. Пази!
Јеси ли добро? -Мислим да јесам.
Твоје наочаре. Добро.
Јеси ли добро? -Јесам.
Да? -Да, мислим да ћу наћи времена за кратко пиће.
Да? Здраво.
Хвала. Драго ми је што смо се опет видели.
Ема?
Значи, желите овакве?
Тотално можемо то да урадимо.
После операције ћете изгледати тачно тако.
Гледате у Сирана?
Давно сам дао да га направе. С тим сам освојио првог "Рина".
"Рино"? -Године 2005. Награде за ринопластику.
Дао сам да направе великог, да се подсетим скромних почетака.
Углавном, вратимо се вама. Идемо.
Да видимо ове малишане.
Дакле, ако желите да изгледате као ваш цртеж,
ја бих изабрао ове.
Колико?
Опа. То је доста новца.
Штедела сам за стан.
Сетите се да стан не можете да покажете на плажи.
Здраво, људи, ово је Карл Стромвеј. Показаћу вам посебни алат
за све који овог лета желе да покажу секси тело на плажи.
То је врхунски тег "Карл Стромвеј".
Идемо. Почећемо са слегањем. Затим прелазимо на зомбија.
Онда ћемо направити прегиб. Тако. Стисните.
Ћао, драга. -Ћао. -Узео сам нам нешто за вечеру. -Сјајно.
Ако желите секси тело за плажу...
Идемо, још једном. Још једном.
"Свиђају ми се поглавља која си послала.
Хоће ли стварно отићи? Напето ишчекујем. Пошаљи целу књигу!"
Ко је то био?
Сећаш се оног издавача из океанаријума?
Прочитао је пар поглавља из књиге.
Свиђају му се и жели да прочита целу књигу.
Али нема књиге. -Знам. Али могу да је напишем.
Умеш ли иједну реч да напишеш на енглеском?
Дај, Мишел. Дај.
Мишел, погледај ме.
Тај тип маше шаргарепом пред твојим слатким бразилском носом.
Мислим, види се! Ти ниси писац, ти си модел.
Ти си кретен.
Ја сам кретен? -Да. Види шта све радим за тебе.
Имаш снимања целе следеће недеље. -Јеби се! -Господе боже!
Мишел, тако си наивна! Тип жели твоје дупе као и сви други!
"Драги Дејле, ево примерка мог стила: ОДЈЕБИ!
(Надам се да је тачно написано.)
Воли те Мишел."
"Мишел. Твоја соба је број пет."
"Ваше нове груди! Шта да очекујете после операције."
"Касније те ноћи..."
Ћао! Без бриге, нема проблема.
Одлетео сам, знаш. И знаш где сам слетео?
На тркалишту. Да. На коњу.
И знаш који је најгори део приче? Победио сам.
Победио си у трци? -Да. Слетео сам на коња и победио.
Шта има? Ту. Како се зове?
Нисам чула за њега.
Не треба ми препорука, али нећу да платим 300 долара за прање пса.
Мислим да је то превише. Добро. Ћао.
Боже! Боже!
Не могу да дишем. Не могу да дишем.
Зато ми треба још недељу дана.
Да могу да радим на филму у монтажи, знаш.
Да могу да ти покажем своју визију. -Да. -Може?
Ти ниси...
Хало? -Мишел? Сатима те зовем. Где си? -Пишем.
Пијана си? Идем по тебе. Где си? -Зашто? Мислиш да не могу да пишем?
Долазим по тебе. Где си, Мишел?
У "Бару да Луа". -Где је то?
Мишел? Мишел?
Шта се десило?
Алкохол из "Бара да Луа".
Наводно даје снагу женама. Изгледа да је код тебе супротно.
Спавај.
Најсекси девојка у граду.
Даме и господо...
Представљам вам нову, незаустављиву Ему.
Сочно. Е-М-А. Корпица Е.
"Профилна слика се спрема."
"Опа! -Секси. -Јеси ли урадила оно што мислим да јеси?"
Ево Еме.
"Нова мајица?"
"Предивно!"
"Откопчавам шлиц. -Лепа! -Децо, напоље! -Предивна!"
Еди, драги. Знаш да те волим.
А зашто и не бих? Геније си и сереш злато.
А Оскари су златни. Али овај филм је другачији.
Хуман је, знаш? Дубок је и двосмислен.
Реч је о... То је песма.
Снимао сам га као песму. -То је уметност.
Наравно, то је на другом нивоу. -Да. -Спор је, као и сва уметност.
Ништа се не догађа. То је исто уметност.
Свиђа ми се. Дира ми душу, нисам ни знао да је имам. Само ме мучи...
Не мучи, брине. То долази од мене, а ја сам према теби само инсект.
Забринут сам да се Мариси неће свидети.
Шта? -Извини. Јеси ли ти редитељ Едвард Дикон?
Да, и аутор. -Да ли би нас отпратио до тоалета?
Важи, да.
Не брини за Марису. Знам како ћу с њом.
То ми је посао.
О не! Добро, ово још никад нисам радио.
О, да. -Да.
О, да!
И тако...
Могу ли? -Да.
Добро. -Добро.
Ево га.
Добро.
Осетљив сам на ову температуру.
Да.
Супер.
Па, хвала ти на томе.
Нове груди су стварно добре.
Мало је... Мало је чудно.
У мени је проблем. Имам осећај...
Да водим љубав са једном од лутака.
Али знаш, људи то раде.
Много људи то ради. Посао цвета.
Па... Знаш, идемо! Вратимо се послу. -Добро.
Види ову малу. -Мала. Мала?
Заљубио сам се у близнакиње.
Превелике су.
Како то мислите - превелике?
Превелике су за моје тело.
Тачно су оне величине коју сте тражили и изгледају сјајно.
Сећате се овога? -Да, али...
Ви сте их изабрали, и стварно сјајно изгледају. -Мени не.
Знате шта вам треба? Перспектива.
Канди? Можеш да дођеш?
Веома је тешко проценити своје тело. Треба вам објективно мишљење.
Да? -Шта мислиш о њеним грудима?
Сјајне су. -Видите? Сјајне су.
Више их не желим. Грдно сам погрешила.
Треба мало да живите са њима.
То је као да купите нови кауч.
Пар недеља видите само њега и изгледа вам глупо.
И онда једног дана неко каже:
"Овај кауч ми је сјајан. Јебено је страва".
После тога свима показујете свој кауч и стално упражњавате секс.
Не желим их на свом телу.
Подићи ћу брадавице. -Шта? -Положај брадавица је битан.
Дезоријентишу вас јер нису тамо где их желите. Прошао сам то...
Јебене груди су превелике! -Можемо да их смањимо мало.
Хоћу своје старе. -Не, не желите то. -Желим.
Биле су ситне. -Ви сте кретен.
Хоћу да склоним имплантате. -Добро.
Али морам да вас упозорим, потребна је иста количина времена и рада,
па кошта исто колико и уградња.
Али ја немам више пара.
Жао ми је, ту не могу да вам помогнем.
Да, да, да!
Зашто мораш да будеш тако...
Мислиш да си тако савршен.
Ево ти ово.
О, боже! Боже! Извините.
Не, не, не!
Ја сам крив, не ви.
Нема објашњења, зар не? Нема објашњења, само се смањио.
Без упозорења.
Требало би да се убијем.
Да се убијем? -Жао ми је, не радим чуда.
Ћао.
Како си данас? Боље?
Мислим да јесам.
Шта пишеш? -Књигу.
Нисам мислила да си писац.
Заправо сам била модел.
И о чему се ради у књизи једног модела?
Мислим да то тек покушавам да откријем.
Хоћеш да се окупаш? -Не.
Хајде. Освежићеш своју креативност.
Идемо!
Мора да заради богатство на оригиналан начин.
Шта би могла да уради?
То би могло да упали...
"Ема седи на каучу. Држи..."
А добитни бројеви су:
Пет... Девет, десет...
19, 25, 43, 47.
Добила сам! Добила сам!
Глупа идеја.
Како ће да заради новац?
Мисли, мисли.
"Доктор."
Реците, Ема, у чему је проблем?
Па докторе, ствар је у овоме.
"Хвата га за руку и смеши се."
"Доктор са познатим изразом лица узвраћа осмех."
Срање! -Полиција је ухватила кривца након што је добила дојаву жене
која је открила необичан пакет у поштанском сандучету.
Унутра је нашла два килограма кокаина.
Дрога је наводно била намењена комшији
који је полицији познат као дилер.
Дрога се често шаље поштом.
Шалиш се?
Ћао, како си?
Пријатно!
"Карл Стромвеј, Дејлфилд 25, Торонто, Онтарио"
Ово вреди много новца.
Могли бисмо да га поделимо и могла бих да себи...
Нема пошиљке! Ово ми је последње, сад имам емисију!
Испред поштанског сандучета сам и нема је!
Знаш како ово лоше изгледа?
Имам пиштољ, али не желим никога да убијем.
Имам 20.000. -Мајку му! -Нема везе, зови ме.
То је троје.
Троје? Само то имаш? -Не знам много зависника од кокаина.
Не треба да буду зависници, већ људи отвореног ума који воле да лудују!
Већина мојих пријатеља су депресивни самци, жао ми је.
Жао? Јеботе!
Морамо да нађемо правог дилера и да му продамо дрогу. -Како?
Како да ја то знам?
Хтела сам да видим да ли ће ти се свидети моја "мокека". Ево.
Сјајно. -Како иде посао? -Инспирација дође и прође.
Зашто си мислила да ћеш овде да нађеш инспирацију?
Моји родитељи су се упознали на овој плажи.
Замишљала сам да ћу се препородити ако дођемо овамо.
Идемо да се прошетамо. Можда ће ти то помоћи с инспирацијом.
Хоћемо да плешемо? -Важи.
Важи?
Како се зовеш? -Мишел. -Мишел? Јеси ли сама?
Чекај.
Чекајте, извините. Могу ли да плешем са пријатељицом? -С ким?
Моја девојка.
Како ћу ја то да знам?
Знам једног типа.
Кад си то урадио? -То? Годинама је имам.
Нисам је приметила. Где си је урадио?
Кад сам први пут био у затвору. -Шта?
Кад си... Ниси...
Имам их још. -Шта?
Кад си... Шта? Затвор? -Ништа ти не брини.
Углавном, познајем тај посао и он познаје мене.
Посао те познаје? -Да, имам једног типа у Бафалу.
Бафало? -Углавном дилује мет и ПЦП, али дугује ми.
Шта си урадио? -Не питај.
Хеј, зар онај чудак са брковима није дошао из...
Бафала. Јесте. -Сјајно. Божји дар.
Али зар није опасно прелазити границу с тим?
Слушај, ако стварно желиш да решиш ова два проблема...
Кад има воље, има и начина.
Хало? Ћао. Да, ја сам. Еди, да.
Жао ми је због прошлог пута.
Био сам уморан, дан је био дуг...
Не, шалим се. Добро дошле.
Можемо ли да угасимо светло?
Улево? -Ово лево?
Не. -Друго?
Могу да ти помогнем? -Не. -Могу да ти помогнем?
Да, молим те. Можда... Мислим... Само ако хоћеш.
Удесно. -Идемо из почетка. Сачекајте трен. Имам план!
Само мало... Не, не.
Добро. Сад смо... Да ли се нешто дешава?
Знате, можемо и да спавамо.
Мислим да можемо. -Да? -Лаку ноћ.
Јесте ли уморне? Ја сам баш уморан. -И ја. -Извините.
Веома ми је жао. Можемо да будемо пријатељи, знате. -Да.
Понекад је пријатељство вредније од... Знате.
Да, да.
"Изградимо у безнадежној тишини све наше снове о говору.
Обожавамо савршенство зато што не можемо да га имамо.
Да га имамо, одбацили бисмо га.
Савршенство је нељудско
зато што је људски род несавршен."
"Филм Едварда Дикона"
Имајте на уму да је ово још сирова монтажа.
Има ли још једна ролна? -Још једна ролна?
Да, јер ово није крај, зар не? Стало је...
Не, то је крај. -Скок са литице није крај.
Јесте. То је крај.
Скочи са литице, знаш. Бежи од опресије изгледа.
Или можда не. Публика остаје у неизвесности.
Да, то је некакав крај. Како се то каже?
Срање. -Крај срање. -Говно. -Да будемо прецизни.
А шта је са паром који се креше на плажи? -То су њени родитељи.
У свом уму гледа родитеље како је зачињу.
Родитељи спавају у њеном уму?
Отворите се филму.
Предајте се, дајте му прилику.
Није ми циљ био да направим холивудски хит.
Да, мислим да сам то приметила.
Ако је ово први филм мени као шефу студија,
биће ми и последњи. -Па, није све лоше. Има доста...
Егзотичан је, зар не? -Има лезбијки. Оне су увек у тренду. -Боже.
Млохав је. -Мало је мек, да.
Велико разочарање! Хоћу да видим муда Едија Дикона!
Наравно. Покажи јој муда. -Мораћеш да ме убедиш. -Да. Убеди је.
Да изађем из собе? -Не.
Како то мислиш, "не"? -Не. Не.
Не могу сада. Не.
Зашто? -Имам своје разлоге.
Ако кажем "не", желим да то поштујеш.
Добро. Отказаћу га.
Чекај, чекај. Хоће да каже да... Скроман је.
Има много идеја, великих, храбрих идеја и хтео је да те изненади.
Зар не? Дај јој неки миг. Реци јој за онај крај о ком смо причали.
Снимање у Бразилу с експлозијом и типом који трчи.
Велики је и не могу да се сетим, све ми се помешало.
Ти се сећаш, реци јој, то ти иде.
Најежио сам се, било је тако храбро. -Је л' то истина?
Увек можемо да снимимо нешто, да. -Добро, сјајно.
Хоровице, омогући то. А ти, знала сам да нешто имаш у рукаву.
Добро, једва чекам да видим шта ћете да урадите.
Гомилу страва ствари! Секси, лезбијских ствари!
Без лезбијки. То је премала демографија. -Одлазе. Нестале су.
Шта је то било, јеботе?
Хајде.
Не.
То је та. Сутра ће је доставити оном типу у Бафалу. -Добро.
Савршено.
Поздрави нашу шверцерку.
Куда? -Овамо. Тако, нежно. Добро.
Добро, шта хоћеш да урадиш? -Како мислиш?
Знаш, који отвор желиш да попуниш.
Можеш да бираш између три. -Свеједно ми је.
Ја ћу овај. -Добро, ја ћу онда овај.
Могла би само да урони унутра.
Могла бих да јој прво платим вечеру.
Могли бисмо да се усредсредимо.
Пуна је. Имаш ли места за још једну?
Не овде. Можда ће да стане у уста ако нагнем главу?
Па... -Покушај. -Да видимо. -Ево.
Драги, тако си велики!
Па, то је то. Напуњена је.
Јеси ли сад имало напаљен?
Шта? -Не.
Не знам, можда је то зато што радимо нешто лоше.
Да. Помози ми, може?
Добро. Чекај, запела је. Добро.
Готово? -Да.
Сутра ћу да је ставим на камион. Само још једна пошиљка.
Видиш? Рекао сам ти да је све под контролом. -Шта ти је?
Идемо тамо са камером и снимићемо експлозије, као у "Џеј-форсу".
Овај филм нема везе са "Џеј-форсом". -Да, то је уметност.
Али ако ћеш студију да забијаш уметност у дупе,
мораш мало да је подмажеш. Зашто то морам да ти говорим?
Зашто ово не решаваш као иначе?
Јер не могу, у реду? -Зашто?
Мој пенис. -Настави. -Пенис ми је тако мали. Смањио се.
Био је огроман, а сад је мали. Скоро је нестао.
Да? -То је проблем.
Дај, то се кад-тад свима деси.
Не мени, обдарен сам као коњ, али идемо у Бразил.
Имају стотине решења за такве проблеме.
Не желим ни да размишљам о томе. У међувремену ћу те мењати.
Снимићу неке додатке док не будеш свој, може?
Имам неке идеје за сцене.
Дејле? -У праву си. Овде је предивно.
Шта радиш овде? -Дошао сам да те посетим.
Како си ме пронашао? -Није било тешко, драга.
Извини, твоје воће.
Могу ли да добијем "кајпирињу"?
Наравно.
Мишел, дошао сам да те вратим кући. Недостајеш ми.
Желим те назад. -Морам да напишем свој роман. -Знам.
И даље мислим да је та књига лудост,
али обећао сам ти да можеш да је пишеш код куће.
Даћу ти простор који ти је потребан. -Не знам.
Чекај.
Да, шта је?
Разумем.
Лоша вест. Јавили су ми да си у смртној опасности.
Дилери из фавеле стижу по тебе. Иду са плаже. Морамо да идемо, одмах!
Ово нема смисла. -Овде нема фавела.
Ти људи су опасни. То су... тропски терористи.
Морамо да кренемо. Нећу дозволити да ти се нешто деси. Дај ми руку.
И рез! Да, то је сјајно изгледало.
Не знам шта радим овде.
Радиш ово. Снимаш срања.
Снимиш срање, пошаљемо га у студио,
они га поједу и сви су срећни!
Да, али ово више није мој филм. Имам осећај да га губим.
Још те брине твој ђока, зар не? -Наравно!
Зашто не узмеш слободно? Иди на плажу, гледај девојке.
Покушај да добијеш неку ерекцију и препусти срање мени.
Ионако не желиш да снимаш ово срање са рекламама.
"Фијат"! Има нови ауто, срећница.
Шалиш се? Дај. -Финансирају поновно снимање. -Не.
Као што сам рекао, радо ћу га снимити.
Добро јутро.
Је л' неко нешто премештао? -Не знам, зашто?
Где је сандук за Бафало?
Наручилац је јутрос дошао по њега.
Како мислиш? Кад? Ко? -Чудак са брковима. Зар је битно?
Уштедели смо на поштарини, а платио је наруџбину.
Најебали смо. Гадно смо најебали.
Једино решење је узети девојку назад, зар не?
Мислим, онда ће бити у реду, зар не?
Да. -Да.
Дај ми руку. -Добро, идем по пасош. -Пожури. Нема времена!
Добро, добро.
Рез! А да јој променимо фризуру или нешто?
Дејле! Шта радиш, јеботе?
Мишел. Рекао сам ти да морамо да идемо! -Не, нема шансе!
Мишел, ниси добро. -Мораш да се вратиш кући да ти помогнем.
Није ми ништа! Мислим...
Мораш да се вратиш са мном. -Не! -Мораш! -Не. -Да. -Не.
Ово је за твоје добро.
Дејле, мораш да ме пустиш.
Тако те волим, драга. Ово је за твоје добро.
Жао ми је, драга.
И... Рез! Предивно!
Ћао! Шта има?
Еди, пријатељу. Дошао си на време.
Шта радиш?
Хеликоптери? -Да, хеликоптери. Сви их воле. Усрећују људе.
Студио их воли. -Ово је нови крај? -Да, то је нови склепани крај.
Снимаш ми нови крај иза леђа? А и не знаш шта радиш!
Знам, глуп сам. У свом сићушном мозгу сам помислио:
"Могли бисмо да снимимо крај у коме се нешто деси".
Знам да је то клише, али нека прича?
Дејл може да спасе Мишел, па ће људи навијати за нешто!
Не! Дејл је отмичар! Он је отима!
Отима, спасава... Што си тако негативан?
Јер је ово мој филм! -Наш филм који студио плаћа! -Треба им мој потпис!
Баш си зрео.
Да зовем Марису, па да разговарате?
Може, да! -И хоћу, ако будем морао.
Види! Шта ти је?
Обожава хеликоптере! Спасавам ти дупе!
Већ си изгубио ђоку, чувај дупе!
Не буквално. Тако ми разговарамо.
Хајде да их склонимо и идемо на следећу сцену!
Мариса. Да. Имамо проблем.
Добро. Идемо.
Јебига! Ова решетка је срање. Бестрага!
Не. Ја могу. -Можеш? -Покушаћу. -Сигурно ћеш моћи?
Могу ја то.
Ја ћу да стражарим. -Обећаваш? -Јеси ли луда?
Не идем никуда. Хајде. -Добро, подигни ме.
Да. -Хајде.
Тако ми је драго што си се вратила. Прошло је толико времена.
Лепша си него икада.
Да, драга. Скинуо сам те тапете. Нису ми се свиђале.
Па ниси била ту. Хајде да се не свађамо прве...
Имам изненађење за тебе, драга. Овај ти је најдражи.
Да, наравно да сам охладио шампањац.
Не, нисам га пустио да стоји. Он није као вино.
Јесте ли наручили "кајпирињу"?
Седи, Едварде. Морамо да разговарамо.
Мариса, могу ли да кажем нешто? Предивно изгледаш.
Кад год ти погледам у очи, у успореном филму си.
То је умор од путовања. Седи.
Хоровиц каже да има проблема са твојом сарадњом.
Не желим да причам о њему и његовим глупим идејама.
То су моје глупе идеје. Твој филм не ваља. Он има комерцијалнију свест.
Можемо ли да удахнемо и упијемо околину?
Предивно је, зар не? Сетимо се да си ти жена, а ја мушкарац.
Дај, то смо већ одрадили. -Не причам само о сексу.
Нисам ја само то.
Видиш, људи стално претпостављају. Погледају те и мисле:
"Она је хладна и опасна кучка која је до врха дошла јебањем."
Али проблем је у томе што си лепа. Не виде даље од тога.
Да, у праву си. Теже је кад си леп.
Мени се догађа иста ствар.
Људи ме погледају и мисле: "Боже, то је г. Акциони Редитељ".
"Џеј-форс" ово, "Џеј-форс" оно, јебеш "Џеј-форс".
Мисле да си кретен. -Да, али то је мали део мене.
Имам и други део који почињем да прихватам.
То је мој рањиви део. Мој женствени део.
Зато желим да снимим овај филм.
Желим да људи виде какав сам у ствари.
Драго ми је што смо разговарали. Нисам знала да се тако осећаш
и мислим да ми у ствари имамо много тога заједничког.
Хоћеш онда да се јебемо?
Не. Да, да. Хоћемо. На снимању. -Зашто?
Зато шта је то авантура. У камп-кућици.
У старом холивудском стилу.
Може? Предивно изгледаш.
"Хитно увећање пениса"
"Таблете за повећање пениса"
"Откријте тајне Ероса"
Здраво. Добро дошли. Први пут сте овде? -Да.
Да? Желите ли воду, кафу?
Не, хвала. -Чашу шампањца? -Не, хвала.
Звао сам и распитивао се о... Знате...
О протези.
Да. Дођите.
Имамо велики избор протеза за све облике и величине.
Користимо пластику пуњену плексигласом са микровибраторима.
Слично је дебелом кондому. Прималац неће осетити разлику.
Правимо одливак и ви онда бирате величину и облик.
Имате ли квалитетнију верзију свега овога?
Имамо један посебан артикл који ће испунити све ваше потребе. Чекајте.
Ово је најневероватнији модел који ћете икад видети.
Ово је... "Супренис".
Ово је врхунац технологије.
Кад би Наса изградила пенис, то би било то.
Текстура је намрешкана као и ваша кожа. -Изгледа живо.
Колико кошта?
Цена је на етикети.
Не, не. Толико кошта скупи ауто.
Ауто можете само да возите. С овим ћете летети.
Волим начин на који ме дираш.
Могу да те пољубим, драга? Дуго ти нисам дотакао усне.
Здраво.
Хајде да играмо.
Време је за купање.
Не! Немој! -Шта радиш овде?! Дај ми је! -Не, стани!
Не!
Врати ми је! -То је било сјајно!
То је то? -Да, идемо!
Не!
Добро дошле.
У приручнику пише да имате бесплатни 24-сатни хитни сервис.
На првој страни! Да, пише.
Дим. Бели дим. Пише да је водоотпоран.
Како да знам да је само за слатку воду?
Да, био сам срећан. Ишао сам да се купам јер сам био срећан.
Не, не желим да се придружим групи. Не, ни имејл.
Могао сам да погинем. Почело је јако да боли и смрди.
Замислите да вас убије струјни удар из пениса.
Шта? Брига ме што долази из Кине. Пошаљите нови.
Не можете? Више ме није брига за хигијену.
Сигурносни проблеми? Можете ли да ми дате шефа? Човече!
Хвала ни за шта.
Хеј. Драга? Како се осећаш, јеси ли добро?
Ево. Узми воду. Чека нас дугачко путовање.
Куда идемо? -Кући.
Где могу да бринем о теби. Где можемо нормално да живимо.
Тако је најбоље.
Где ми је књига? -Овде је.
Хоћеш мало да радиш на њој? Чека нас дугачак лет.
Полако. Све ће бити у реду.
У хеликоптеру су.
Оно горе се врти, а Дејл је убеђује да престане да пише књигу.
"Мучи те", каже. "Излуђује те!" Баца је и у том тренутку је запроси.
Она каже: "Си, сењор", или како се то већ каже на бразилском.
Истражићемо. И љубе се на успореном снимку. -Не!
И одјавна шпица. -Не, не! То звучи...
Већ сам направио компромис са фризуром и хеликоптером.
То није компромис, фризура је добра. -Хоровице, трудим се.
Не трудиш се довољно. То смо већ утврдили. -Рећи ћу ти.
Жао ми је што касним. Добро јутро, Хоровице. Ћао, Еди.
Прочитала сам сценарио и знам да имаш другачије крајеве.
Бићемо у камп-кућици. -Можемо ли за време ручка?
Хоровице! -Ручак! Време је за ручак!
Идемо људи! Идемо по клопу!
Чему то служи? -Овако.
Идемо унутра, чекаћемо нашег пријатеља и уништићемо папире.
Напашће нас оружјем које има за заштиту.
Вероватно антикном пушком за слонове. Али ми ћемо њега убити.
Вратићемо се у кућу, узећемо кокаин и бацићемо тело с моста Берлингтон.
Како све то знаш? -Био сам у оваквој ситуацији.
Овај пут нећу погрешити. Не враћам се у затвор.
Ово је глупо. Сад је све тако глупо.
Ти си сад тако глупа. Идемо.
Где си ставила наруџбину? Не могу да је нађем. -Ту је, под "Л".
Није. Где си је ставила?! -Не знам!
Јебига, ово није игра! Ако је не нађемо, идемо у затвор,
а с тим сисама ће живу да те поједу. Тражи јебене папире. Бестрага!
Хајде, идемо! -Помоћни редитељ мора да зна да сам овде.
Момци, овде сам ако се нешто деси! Нисам ово хтео.
Није у стилу Холивуда. -Савршена је, шта ти треба? -Нема излаз за нужду.
Дај, немам времена. -Чекај!
Чекај, не. Хајде да попијемо пиће. Да мало разговарамо.
Хајде да попијемо нешто. Идем по лед! Да! -Нисам жедна, гладна сам.
Хајде! -Не, Мариса! Не...
Не! Не!
Дођавола! -Ово је смешно!
Зашто је све тако чудно и замршено?!
Не знам. Реци ти мени.
Био сам срећан и ти си морала да набациш те луде мегасисе
и све је отишло дођавола!
Кад урадиш нешто лоше, то има последице. То се зове карма.
Свемир не воли кад га сјебеш, па онда он сјебе тебе.
Волео бих да избришем све глупости које си урадила,
али свет не функционише тако. Зато тражи јебене папире!
Ема схвата да је прогања карма.
Смањење Едвардовог пениса је можда њен живот претворило у кошмар.
Шта радиш, јеботе? -Поправљам ствари.
Ево мог дечка.
Настави да снимаш. Нека зумирају књигу.
Хоћу да видим речи. -Уже!
Реци им да желим да читам речи! -Хоровице! Дај ми столицу.
Снимам. -Дај ми столицу. -Столица је моја. -Мој филм! Јасно?
Преузимам контролу.
Дакле...
То је књига. Прочитао си причу. -Шта, дођавола...?!
"Ема је вратила Едвардов пенис и он је добио контролу над филмом?"
То су само речи. Шта радиш?
Шта? Добро, доста ми је овога.
Желим своје име на столици. Ко је задужен...
Добро, идемо! Брка ће одмах да дође, идемо. -Знам, добро.
"Ема?"
"Знам да си то ти."
"Јеси ли ме ти цртала?"
Како зна? -Како то мислиш "како знам"?
И шта је све ово? Мислиш да је то смешно?
Ћути!
"Ћути!"
Престани. Престани с тим!
Не можеш то да радиш. Ја сам те створила. Ти си део моје маште.
Ти си део Мишелине маште! Постојиш само у њеној књизи.
"Ема је вратила Едвардов пенис и он је добио контролу над филмом?"
Срање. Срање.
Срање, то је он.
Где је моја роба? -Ко си ти?
Добро знаш да сам ја Карл Стромвеј.
Ко? -Она зна ко сам, зар не? Да, драго ми је што те видим, комшинице.
Не желим невољу. Дошао сам по своју робу. -Немамо је. -Знам да је имате.
Провалио сам јој у стан и нашао тег. -Провалио си јој у кућу?
122? Ја сам на 120!
Немој, ја нисам негативац. Она је мени украла. Где је?
То је глава моје жене и желим је назад.
Можемо да решимо ово. Треба нам тренутак да испразнимо главу.
Шта? Каква је ово болештина?
Ко си ти? -Зашто сви питају? Зар немате интернет?
Ја сам Карл јебени Стромвеј. Имам 20.000 резултата.
Познати лични тренер? Заборави.
Кокаин у лицу гумене жене је мој.
Извини. Јеси ли рекао лични тренер?
Ја сам највећи лични тренер.
Не желиш то да будеш у овом тренутку, кретенчино!
Драги, најбољи си! -Драга?
Ема има осећај да ће јој ум експлодирати.
Почиње да чује глас своје створитељке.
Жене која пише њену причу.
Коначно све схвата.
Чак и упркос свем хаосу који је окружује.
Ко си ти, јеботе? Мишел, зар не?
Ема, склањај се оданде.
Ти си у филму Едварда Дикона!
Мислиш да си тако моћна, али ти си само његово дело!
"Ти си само његово дело", Ема је рекла Мишел.
Дејле! У својој сам књизи. Мислим...
Шта то говориш? -У својој књизи сам.
Добро, доста је. Ова књига те излуђује.
Едварде?
Едварде? Диконе? Да ли ме чујеш? -Да.
Помери се. -Мишел? -Шта се догађа? -Не знам! Не знам.
Реци ти мени. -Хвала богу што си ту. Склони га са снимања, полудео је.
Еди је поново редитељ. -Шта?
Не! -Види, потпуно је непоуздан!
Разговара с екраном. -Не, не. Баца књигу, не.
Да, баци књигу. То је прича. -Не сме да је баци!
Мишел! Узми књигу. Ако је изгубиш, нестаћемо.
Мишел, не!
Зар не схваташ? Зар не видиш шта се догађа?
Дајте ми мој кокаин! -Вратите ми моју Џени! -Ово је лудо!
О, боже! Шта се догађа?
Шта се догађа? -Видите ли ово? -Шта се догађа?
Не!
Добро. Идемо. -На мени је!
Мишел! Настави, ухвати књигу! -Одвратно. -Ухвати књигу!
О, не, размазали смо се.
"Пробуди се."
Шта, дођавола? Шалиш се?
То је јебени крај? -То је крај.
Теби је то крај? -Није мој крај.
Више никад нећемо радити. -Нећемо, јер немамо тела!
Размазани смо. -То је други проблем.
Можеш да помериш руку? На незгодном делу ми је.
Склони руку.
Обрада: НиколаЈе