Aceasta e transmisiunea în direct a celor 24 de Ore de la Le Mans din 1959.
Am ajuns la jumătate şi am văzut cum Aston Martin-ul cu numărul 5 condus de Carroll Shelby
a făcut jocurile în ultima oră.
Dacă menţine ritmul acesta ar putea avea o şansă la...
Vine la stop.
Să mergem!
Ştiu că sunteţi obosiţi. Haideţi! Să o facem rapid!
Haideţi!
E cam fierbinte.
Foc!
Dă-i o pătură.
Dă-o de pe mine! Jos!
Eşti bine?
Fă-i plinul!
- Shelby, tocmai ai... - Am luat foc?
- Nu, nu ai...
Fă plinul!
- Unde sunt, Eddie? - 2 ture în faţa lui Frank.
Stăm bine. Pe ei.
Aston Martin-ul cu numărul 5 condus de Carroll Shelby menţine conducerea
în timp ce ne apropiem de ultimele minute ale cursei.
Shelby.
Steagul în pătrăţele a fost scos.
Coroana e la picioarele lor.
- Shelby. - Ia titlul.
Un american câştigă la Le Mans!
Shelby!
- Carroll Shelby. - Ce?
Asta e ceva ce nu mai poţi ignora.
Iau pastilele. Pastilele funcţionează.
Un puls ridicat, 130
chiar şi pentru o perioadă scurtă, e un risc critic de infarct.
- O să conduc în formate mai scurte. - N-o să meargă.
Pot conduce în NASCAR, Formula 1.
Valva e distrusă, Shelby. E foarte serios.
După părerea mea, eşti norocos că mai eşti aici azi.
Mă simt foarte norocos.
Cel mai norocos tip de pe Pământ.
E un punct la 7000 de rotaţii pe minut unde totul dispare.
Maşina nu mai are greutate. Dispare.
Şi tot ce rămâne e un corp care se deplasează prin spaţiu şi timp.
7000 de rotaţii pe minut.
Acolo îl întâlneşti.
Îţi adresează o întrebare.
Singura întrebare care contează.
Cine eşti?
Acum e Von Trips în Ferrari care se apropie de acul de păr.
Frânează târziu,
a stabilit un nou record pe tur!
Nu, n-o s-o faci!
Acum o lună, a fost distractiv în maşina asta.
Acum, nici nu porneşte. Şi când o face...
Când ies de pe alee, câinele face infarct.
Tot ce-ţi cer e să o faci aşa cum era.
Ai copt valvele de admisie şi măştile...
Nu e nimic cu maşina. E stilul de pilotaj.
Stilul de pilotaj?
Prea mult carburant şi prea puţină aprindere. De asta dă rateuri.
Vrei să-mi spui ca să înţeleg?
Bine, dle.
Aia de acolo... E o maşină sport.
Trebuie s-o conduci ca atare.
Dacă o conduci ca un profesor, se va îneca.
Încearcă să schimbi la 5000 de rotaţii pe minut, nu la 2.
Condu aşa cum trebuie. Tare, în forţă, va merge bine.
Îmi spui că nu ştiu să-mi conduc maşina?
Nu.
Dar dacă mă întrebi pe mine, nu e maşina ta. Maşina ta e un Plymouth, Studebaker.
Avem vreo problemă, amice?
Nu am nicio problemă. Conduc un MG. E foarte bun.
Du-te naibii, puţoi nenorocit! Îmi vreau banii înapoi!
Poartă-te frumos. O să ţi-i dau.
Dar încă n-ai plătit pentru service-ul de luna trecută.
În ţara asta clientul are întotdeauna dreptate.
- Ai auzit asta? - Da.
O mare prostie.
Şi, nu uita, am umblat la avans, deci, apasă uşor la început!
Tureaz-o. Bun băiat. Înapoi.
Pa.
Alt client satisfăcut?
Te pot ajuta, domnişoară?
Nu era un MGA 1500?
Cunoşti maşinile.
Îmi plac.
Îmi place sunetul pe care-l fac. Felul în care trece prin tine.
Vibraţia aia.
Pentru mine este Country Squire-ul cu panourile de lemn.
De vizavi.
Adevărata fiară.
Da?
- E rapidă? - Foarte.
Stai puţin. Ce fel de fată eşti?
Genul de fată căreia îi place mirosul de benzină.
Cauciuc ars.
Eşti vreun fel de perversă?
Doar de vreme ce m-am căsătorit cu tine.
Salut, Garry. Ce se petrece?
- Ce se petrece? - Nu ştiu.
Opreşte-o, Dle. Beebe.
John!
Auziţi asta?
E sunetul Companiei Ford
care dă faliment.
În 1899, bunicul meu, Henry Dumnezeule Ford,
venea acasă de la Edison Illumination după un schimb dublu.
Era gânditor.
În dimineaţa aceea a avut o idee care a schimbat lumea.
65 de ani şi 47 de milioane de automobile mai târziu
care va fi moştenirea lui?
Să stea în eşapamentul unui Chevy Impala.
Uite ce vreau să faceţi. Mergeţi acasă.
În timp ce mergeţi spre casă vreau să meditaţii.
Care bărbat vine la birou la mine cu o idee îşi păstrează slujba.
Restul dintre voi, rataţilor, staţi acasă.
Nu aveţi ce căuta la Ford.
Shelby.
Te văd. Deschide, amice.
Pleacă.
Haide. O poţi face.
Haide, iubire.
8:30 dimineaţă, e timpul să mergem. Haide!
- Să mergem! Haide! - Pleacă!
E 8:30, iubire. E timpul să mergem.
Haide.
- Salut, Phil. - Salut, Bob.
Shelby e aici?
E aproape.
Shelby. Te-ai trezit devreme.
Cine e harnic ajunge departe, Pops.
Bine, de cine îţi faci griji?
Îi ai pe Red Faris şi Bill Rushton. Sunt pe 327-uri.
Corvette-uri. Dar Bondurant?
Bondurant încă mai conduce...
Dle. Shelby, îmi poţi da un autograf?
Numărul 614.
Bine, relaxează-te, bine?
O să halim Corvette-urile alea la micul dejun.
- Suntem mai uşori, mai rapizi, mai răi. - Nu merge.
Bill. Ia-o uşor azi, amice.
Bine.
Paragraful 15.4, secţiunea 2B a standardului SCCA
spune că maşinile din clasa AF trebuie să aibă portbagaj minim de 51x30x15 cm.
Portbagajul tău nu se închide,
- deci nu se încadrează în standard. - Stai. Ce?
Deci maşina e descalificată de la Clasa A.
Nu.
- Te pot întreba ceva? - Bine.
Când erai mic...
Credeai că visam, când creşteam, să ajung pe Circuitul Willow Springs
şi să aplic Paragraful 15.4, secţiunea 2B a regulamentului SCCA despre bagaje.
Bun, asta e.
Te descalific împreună cu echipa ta din cursa asta.
Dacă nu e Lance Reventlow.
Shelby.
Ce faci, Lance?
- Pops. - Bună, Lance.
Să vi-l prezint pe Dieter Voss. Conduce Brumos Porsche din Jacksonville Florida.
Am auzit de Dl. Voss, ai un sezon grozav cu Abarth-ul ăla, dle.
- Văd rezultate şi pentru Cobra ta. - Mulţumesc.
- Tipul tău Miles e impresionant. - Îl urmăreşti pe Miles?
A fost campion USAC în '61. A câştigat Căţărarea Pikes Peak.
A fost campion SCCA clasa C trei ani la rând în rahatul de MG făcut de el.
Am auzit că e dificil.
Ce, Ken?
Nu. E un căţeluş.
Lance, spune-i. Ai concurat contra lui Ken.
Am condus mai mult în urma lui decât contra lui.
Brumos caută un pilot pentru maşina 2 la Sebring.
Serios?
Crezi că tipul tău Miles ar putea?
Ei bine...
Jim, impotentul ăsta nenorocit a verificat portbagajul tău?
Domnilor, scuzaţi-mă o clipă.
Ca să fiu sincer, Ken s-a născut pentru Sebring.
Nimic legat de portbagajul meu şi micuţul tău geamantan.
Ţii o ediţie din '62 a SCCA.
Poţi să-ţi bagi sticker-ul ăsta unde nu bate soarele.
Bill. Care e problema?
Problema e că Bill e un tâmpit.
- Nu vorbeşte serios. - Ba da.
Chiar crede că Bill este un tâmpit.
Îmi fac datoria.
Bill, din experienţa mea, este... Ascultă-mă.
În ceva de genul ăsta, există mereu o cale de mijloc, bine?
- Ken a exagerat, bine? - Şi eu îmi fac datoria.
Înţeleg asta.
Ştii cum e în ziua cursei. Ştii asta, bine?
Dar n-o să ne descalifici din cauza portbagajului.
Eşti fericit, Bill?
O să discut cu el. Să ai o zi minunată.
Rahat.
Bulldog.
Ştii cu cine am vorbit?
- Bill. - Înainte.
Nu.
- Era Dieter Voss. - Cine e?
Conduce Porsche, Ken.
E o companie auto germană mică, poate ai auzit de ea.
Vrea să conduci la Sebring, dar a auzit că eşti dificil.
Credeam că avem aceeaşi părere despre
nemţi.
Îţi place să pierzi, Ken?
- Poftim? - M-ai auzit.
Eu nu pierd.
Fără sponsori, nu ai maşină, Ken.
Din câte ştiu, toţi profesioniştii au o maşină.
Nu poţi câştiga SCCA fără una. Dacă nu câştigi, pierzi.
Nu mă face să te bat cu asta la cap.
Ţi-ai adus fiul aici să vadă cum eşti descalificat sau te porţi ca un măgar?
Ăsta e răspunsul.
Peter.
Vă pot ajuta, domnilor?
Da, Ken Miles e aici?
Nu.
- Trebuie să vorbim cu Dl. Miles. - Sunt soţia lui.
Bine aţi venit la ediţia 1963 a Willow Spring 100.
Maşinile se întrec în cursa de 40 de tururi.
Ken, ce s-a întâmplat cu parbrizul tău?
Design nou.
Pare că suntem pe punctul de a începe.
Maşinile termină turul de încălzire. Steagul verde a apărut.
Şi se apropie de turul de start.
Începem.
La naiba!
Învaţă să conduci, prostule.
Deci, Shelby, ţi-a lipsit?
Bună, Sam.
Tipul câştigă 24 de Ore de la Le Mans. Brusc se retrage. Începe să vândă maşini.
Nu are sens. Doar dacă zvonurile sunt adevărate, desigur.
Ce zvonuri, Sam?
Carroll Shelby nu mai conduce fiindcă şi-a pierdut tupeul.
O să îţi spun că te fac la frânare în virajul următor, Bob.
Bună încercare, Bob.
O mişcare frumoasă a lui Ken Miles. 22 de tururi rămase.
A fost o zi incredibilă aici pe Willow Springs.
Am văzut nişte pilotări încântătoare.
Cu doar un tur rămas din această cursă de 40 de tururi.
Ne apropiem de runda finală.
Dan Gurney a condus plutonul majoritatea...
Red Faris a ieşit de pe pistă.
Asta îl lasă pe Dan Gurney la conducere, urmat de muncitorul Ken Miles.
E rândul tău, Dan.
Se apropie de ultimul viraj. Gurney e tot în faţă în duel cu Ken Miles.
Miles caută o portiţă.
Încă nu.
Haide!
Îl poate ţine Gurney? Ultima lovitură.
Încă nu.
Gurney îl blochează.
Acum.
Frumoasă mişcare, Ken.
Sunt roată la roată.
Haide!
Un final incredibil pentru Ken Miles. Nu mă aşteptam la asta.
E dificil, dar bun.
Merită o ceaşcă bună de ceai.
Am pus fierbătorul.
Urcă.
Pops, înrămează asta.
Am reuşit!
Ce e?
A venit fiscul. Au sigilat garajul.
Bine, Petey.
Acum doi ani
ai spus că vom strânge nişte bani.
Corect.
- Acum doi ani. - Corect.
Deci, ca să fie clar, suntem arşi.
Absolut.
Complet?
Adică nu avem unde să ne pişăm.
Piesele, stocurile, s-au dus toate. Sculele. Sculele sunt încuiate acolo.
O să găsesc ceva.
În 1945, soldaţii noştri au venit acasă.
Care a fost primul lucru pe care l-au făcut?
Au făcut sex.
17 ani mai târziu, acei bebeluşi au crescut.
Au slujbe. Au permise.
Dar nu vor să conducă aceleaşi maşini anoste din anii '50 conduse de părinţi.
Copiii de azi vor strălucire. Vor sex appeal.
Vor să meargă repede.
Domnilor.
E timpul ca Ford Motor Company să se implice în curse.
Deja participăm la curse, Iacocca.
NASCAR? E regional, dle.
Dacă mergi la filme,
dacă deschizi o revistă, nu-i vezi pe băieţii din Winston-Salem.
O vezi pe
Sophia Loren,
Monica Vitti.
James Bond nu conduce un Ford, dle.
Asta din cauză că e un degenerat.
Vezi?
Doamne, mi-ar plăcea să fiu un degenerat.
Daţi-mi o clipă, vă rog.
E o parte din asta?
- Baţi undeva, Iacocca? - Îmi pare rău, dle.
- Bine. Destul. - Dle., dacă vreţi să ascultaţi...
Opreşte-l! Luminile!
Lee, în ultimii 3 ani tu şi echipa ta de marketing
aţi prezidat peste cea mai slabă perioadă de vânzări din istoria SUA.
De ce ar trebui să te ascultă Dl. Ford?
Fiindcă nu am privit lucrurile corect.
Ferrari.
Au câştigat 4 din ultimele 5 curse de la Le Mans.
Trebuie să gândim ca Ferrari.
Ferrari face mai puţine maşini pe an decât facem noi într-o zi.
Cheltuim mai mult pe hârtie igienică decât fac ei tot rezultatul financiar.
Vrei să gândim ca ei?
Enzo Ferrari va ajunge în istorie ca cel mai mare producător de maşini.
De ce?
Pentru că a construit cele mai multe maşini?
Nu.
Datorită însemnătăţii maşinilor sale.
Victorie.
Ferrari câştigă Le Mans. Oamenii...
Vor o parte din victoria aia.
Dacă însemnul Ford ar fi sinonim cu victoria?
Şi ar conta acolo unde trebuie, cu primul grup de copii de 17 ani din istorie
- care au bani în buzunare. - Ar fi nevoie de ani.
Decade să testăm şi dezvoltăm o echipă de curse capabilă să bată Ferrari.
Ferrari e falimentară.
Enzo a cheltuit totul urmărind perfecţiunea şi ştiţi ceva?
A ajuns acolo.
Dar acum e falit.
Nu trebuie să renunţi la curse ca să ai o slujbă, Ken.
Cred că da.
M-am distrat, e timpul să aduc pâine pe masă şi să mă maturizez.
Garajul n-a plătit facturile. Acum e încuiat.
Nici cursele nu şi tot câştig.
Da, fiindcă eşti bun.
Nu pot juca jocul.
Nu sunt ceea ce se numeşte o persoană populară.
Nu mai spune.
Am 45 de ani. Chiar crezi că mă voi schimba?
Nu voi primi maşini bune niciodată. Am început prea târziu.
Fiindcă ai luptat într-un război nenorocit!
Dacă te opreşti, o să fii un suferit nenorocit.
A fost un tur rapid al regiunii. S-a terminat.
Să privim partea bună.
Acum mă pot îngrăşa şi îmbătrâni, să tund trandafirii şi să mănânc plăcinte de porc.
Îmi cer scuze, te rog. Fără poze.
Relaxează-te.
Trebuie să înţelegi.
E ca şi cum ar apărea mafia ca să cumpere Statuia Libertăţii.
De fapt, e chiar opusul.
Dacă presa află asta, rahatul îl va afecta pe Fangio.
- Lee Iacocca, Ford Motor. - Franco Gozzi, Ferrari.
Eşti un ziarist?
Nu, Dle. Iacocca. Sunt aparatele noastre, pentru istorie.
Motor Colombo de 4 litri.
Un om asamblează singur tot motorul.
Altul asamblează transmisia.
Totul e făcut manual.
Foarte frumos.
vizitează FILMEONLINE.ST pentru cele mai noi filme online!
Departamentul de curse.
Lee, el e.
Fuziunea asta dintre companiile noastre va forma două entităţi.
Ford-Ferrari: 90% deţinut de Ford, care va controla toată producţia.
Apoi, Ferrari-Ford, echipa de curse. 90% deţinută de Ferrari.
Pentru a asigura asta, Ford va plăti suma...
de 10 milioane de dolari.
Scuză-mă.
Va avea nevoie de timp ca să citească asta.
Te rog.
Am înţeles.
Îl caut pe preşedintele Fiat!
Am nişte poze pe care să le vezi.
Da, sunt aici.
Ai ceva de spus?
Enzo păstrează controlul deplin.
Eu iau compania pentru 18 milioane.
Bravo, mulţumesc.
Doar o mică întrebare. Referitoare la programul meu de curse.
Dacă vreau să concurez la Le Mans şi tu nu vrei să concurez la Le Mans,
mergem sau nu mergem?
În acel scenariu puţin probabil,
dacă nu putem să ne înţelegem, da. Adică nu.
Ai dreptate.
Nu mergi.
Integritatea mea ca şi constructor, ca om, ca italian
e foarte insultată de propunerea voastră.
Întoarceţi-vă în Michigan.
Înapoi la fabrica voastră mare şi urâtă.
Înapoi la fabrica voastră mare şi urâtă ca să ne faceţi maşini mici şi urâte.
Spune-i şefului tău cu cap de porc că toţi
directorii lui înfumuraţi sunt fii de târfe fără valoare.
Spune-i că nu e Henry Ford.
E Henry Ford II.
Mor de foame. Să mergem să mâncăm.
Fiat cumpără Ferrari.
Ne-a păcălit.
Bătrânul Enzo n-a avut nicio intenţie să ne vândă nouă.
Ne-a folosit ca să îşi facă premiul mai valoros.
Să ne facă de râs compania, să ne insulte conducerea.
A fost o idee proastă de la început.
Ce a spus, mai exact?
A spus că Ford face maşini mici şi urâte şi că le facem într-o fabrică urâtă.
A spus că directorii noştri sunt fii de târfe.
Despre mine.
Te-a făcut gras.
Cu cap de porc.
Continuă.
A spus că nu eşti Henry Ford.
Eşti Henry Ford II.
Vreau cei mai buni ingineri.
Cei mai buni piloţi.
Nu-mi pasă cât costă.
O să construim o maşină de curse.
Şi o să-l îngropăm pe mecanicul ăla macaronar nenorocit
la 30 de metri sub linia de sosire de la Le Mans.
Şi eu voi fi acolo să urmăresc.
Iată-le că vin. Haide!
- Tâmpitule! - Chiar eşti patetic!
Îmi pare atât de rău, fetelor.
Charlie, nu mai arunca cu petarde toată ziua în fete, dar-ar dracii.
- Trebuie să mă ocup de asta? - Deja s-a rezolvat.
Îmi pare rău.
Deci, da. V8 de 4,7 litri.
Bine.
Muncă intensivă asupra botului.
Şi un diferenţial mai puternic să reziste cuplului.
Cum se descurcă pe 400 de metri?
Nu spun că ar trebui să faci liniuţe.
Dar la 400 de metri e la 13,6.
- E bine? - E foarte bine.
A vândut aceeaşi maşină de 3 ori săptămâna asta.
- Accepţi bani lichizi? E în regulă? - Banii lichizi sunt în regulă.
Da, dle., tocmai ţi-ai cumpărat o maşină sport dată naibii.
Fii atent, o să... Phil.
O să te transfer colegului meu de aici, o să se ocupe de tine.
Phil, Wyatt.
O să-l răpesc o clipă.
Acceptă plata.
Orice faci, nu-l lăsa să ia maşina aia, e maşina lui Jeff Blitzer.
Şi a lui Frank Collins. Şi a lui Steve McQueen.
Rahat, am uitat de McQueen.
Bună dimineaţa, te pot ajuta?
Carroll Shelby.
Poate.
Lee Iacocca, Ford Motor.
Ce e cu cheia?
Asta? O poveste lungă.
Facem progrese aici, Lee.
Vânzări grozave. Omorâm totul pe pistă.
Ştiu că-i suntem datori lui Ford pentru ultima şarjă de motoare...
Dle. Shelby, te asigur că n-am venit după banii de piese datoraţi lui Ford.
Nu?
Nu.
Bine.
Sunt aici în numele Dlui. Ford, Henry Ford II.
Să presupunem, ipotetic,
că ar dori să câştige cele 24 de Ore de la Le Mans.
Eşti unul dintre singurii americani care a reuşit.
Mă întreb, de ce e nevoie?
Ipotetic?
Ipotetic.
E nevoie de ceva ce nu poate fi cumpărat cu bani.
Banii pot cumpăra viteză.
Nu e vorba de viteză, Lee.
Nu e ca pe restul circuitelor unde doar virezi stânga dreapta 4 ore.
Ca să câştigi cursa îţi trebuie o maşină uşoară încât să scoată 320 pe linia dreaptă,
dar puternică cât să menţină ritmul ăsta timp de 4800 de kilometri fără pauză.
Nu doar cea mai bună maşină făcută vreodată,
dar mai bună decât maşina cu care apare anual Enzo Ferrari.
Şi asta de duce la start, iar de acolo încep problemele adevărate.
- E totul în regulă? - Dispari.
Deci, spui că e dificil.
Nici nu e un circuit, Lee.
Le Mans înseamnă 13,6 kilometri de drumuri rurale
înguste, nemodernizate. E dificil.
N-ai borduri pe viraje. Nu sunt grilaje.
Trebuie să faci asta timp de 24 de ore.
24 de ore, Lee.
Asta înseamnă noapte.
Jumătate din cursă e pe întuneric, nu poţi să vezi nimic.
Apar maşini de nicăieri.
Piloţii se accidentează pe pistă, pierd sânge.
Poate unul dintre ei e prietenul tău. Poate ia foc.
Eşti obosit. Ţi-e foame.
Nu-ţi aminteşti cum te cheamă. În ce ţară te afli.
Şi, brusc, realizezi că ai 315 pe linia dreaptă.
Şi dacă ceva merge rău,
îţi explodează o garnitură, o şaibă de 5 cenţi,
asta e. Toată treaba s-a terminat.
Ferrari câştigă din nou.
La fel ca anul trecut. Şi cel de dinainte şi cel de dinainte.
Da, e dificil.
Crezi că Ford Motor Company nu poate face
cea mai bună maşină de curse văzută vreodată?
Crezi că suntem incapabili să câştigăm un asemenea eveniment?
Chiar dacă am avea un partener genial?
Chiar dacă am scrie un cec în alb?
Ce încerc să spun e că nu poţi să cumperi o victorie, Lee,
dar îl poţi cumpăra pe tipul care să-ţi ofere şansa.
Noua transmisie. Axe, amortizoare peste tot.
Scapă de caroserie şi cauciucuri
şi ai un competitor.
E ceva ce funcţionează pe frumuseţea asta?
Oglinzile sunt senzaţionale.
Am văzut asta venind încoace.
Şi ce? Eşti doar în trecere sau îţi faci plimbarea de seară?
De fapt, Bulldog, am o propunere pentru tine.
Vrei să faci o maşină care să-l învingă pe Ferrari?
Cu Ford. Cu un Ford?
Corect.
Şi de cât timp le-ai spus că ai nevoie?
2, 300 de ani?
90 de zile.
Bine, deci, să privim asta o clipă.
Şi, de dragul discuţiei, să uităm de toată treaba cu 90 de zile.
Să ne prefacem că ai toţi banii şi timpul din lume.
Îmi place cum sună.
Crezi că Ford o să te lase să construieşti
maşina pe care o vrei, aşa cum o vrei?
Ford Motor Company?
Tipii ăia?
Ai fost în Detroit vreodată? Au etaje pline cu avocaţi
şi tipi de la marketing şi o să vrea să te cunoască,
toţi să facă poze cu marele Carroll Shelby
şi o să te pupe în fund şi o să se întoarcă în birourile lor minunate
şi o să lucreze la moduri în care să ţi-o tragă. De ce? Fiindcă nu se pot abţine.
Fiindcă vor să le facă pe plac şefilor lor, care vor să le facă pe plac şefilor lor.
Şi se urăsc pentru asta, dar în adâncul lor, îi urăsc mai mult pe tipii ca tine
fiindcă nu eşti ca ei, nu gândeşti ca ei, fiindcă eşti diferit.
Vine direct de la Tartor.
Vorbeşte serios.
O să pună mulţi bani în spate.
Pariez.
Ştii de ce? Fiindcă cineva, nu spun cine,
le-a spus că asta e posibil.
Duminică la Cloverfield lansează un nou Mustang.
O să anunţ programul de curse.
Doar vino.
Vino, aruncă-ţi o privire. Ascultă-mi discursul.
Ţin un discurs. Adu-l pe Peter, o să-i placă.
O să te urmăresc.
Ne vedem duminică.
Tată, uită-te la asta.
Ford Mustang. Ce crezi?
Cred că e maşină de secretară.
Îmi place.
Scuză-mă.
Te superi dacă nu faci asta?
Îmi pare rău.
- E fiul tău? - Da, este.
Îl rogi să-şi ţină mâinile departe de pe vopsea?
Nu, Petey, eşti în regulă. Cine eşti?
Leo Beebe, Vice-preşedinte Senior Executiv Ford Motor Company.
Sunt responsabil cu lansarea Mustangului.
Cel puţin acum ştim cine e responsabil.
- Nu mă înţelege greşit, Lenny. - Leo.
Arată fantastic, dar înăuntru e o grămadă de grăsime
îmbrăcată ca să păcălească publicul.
Sfatul meu: scapă de cei 6 cilindri în linie şi cutia cu 3 trepte idioată,
scade ampatamentul. Scapă cumva de jumătate de tonă.
- Şi coboară preţul. - Tată.
Dar chiar şi atunci tot aş alege Chevy Chevelle.
E o maşină a naibii de nasoală.
Cum suntem aici, Steve?
Iată Cloverfield, Dle. Shelby.
Da.
Te superi dacă fac încerc o aterizare?
Haide, vorbesc serios. Am zburat cu un B-29 din San Antonio în '44.
- Glumeşti? - Aşa am făcut.
Bine.
Carroll, ce faci?
- Ştie să piloteze? - Carroll.
Am avut un instructor care-mi spunea:
Privind în jos, aş spune că e, probabil, un moment bun să-ţi pui centura.
Fă tuturor un serviciu şi stai la sol.
Asta e o poveste adevărată.
Aceasta e maşina pe care n-aţi aşteptat-o niciodată de la Detroit.
Bun. Să mergem.
Nu rămâi, Ken?
E un porc nenorocit într-un sac, nu?
Iată-i că vin.
Stai, se prăbuşesc?
Cine e pilotul?
Presupun că, Peter...
E cineva cunoscut.
E totul în regulă acolo?
Nu!
Ţine-te.
Rahat!
Îţi spun, e ca mersul pe bicicletă.
Vorbind despre o intrare pe cinste. Doamne Sfinte.
- Shelby! - Aici!
Bună.
Îmi dai un autograf, dle.?
Shelby, acesta e Roy Lunn.
Bătrânul Roy dezvoltă prototipul în Anglia.
Îl ştiu pe Roy. Mă bucur să te văd, Roy.
Bine ai venit la nebuni, Shelby. Ford a strâns tot comitetul executiv pentru asta.
Nu-ţi uita gândul.
Bună, Dle. Lindbergh.
Ţi-a plăcut? Peter, ce faci?
- Dle. Shelby. - Mă bucur să te văd.
Construieşti o maşină ca să-l baţi pe Ferrari?
O să mergem la Le Mans, asta e sigur.
Şi dacă duc asta la linia de sosire primul, vom câştiga.
Carroll, dă-mi voie să ţi-l prezint pe Leo Beebe, Vice-preşedinte Senior Ford Motor.
Sigur, da.
- Te rog, Dle. Beebe. - Mulţumesc că ai venit.
Salută-i pe Ken Miles şi fiul lui, Peter.
- Noi... - Bun.
Ne-am cunoscut.
Nu?
Îl duc pe Petey la un suc.
Succes cu băieţii ăştia, Shel.
- Pa, Dle. Shelby. - Ne vedem, Pete.
Nu-ţi face griji, va rămâne.
Voi doi aţi avut ocazia să discutaţi în avion?
Da, Carroll, de ce nu... Pe aici, o clipă...
Uite, e formalitate. Ca şi cum te-ai îmbrăca la fereastră.
Trebuie să fie o modalitate de a te înţelege cu...
- Nu. - Grupul.
Grupul?
Proiectanţii seniori, Carroll. Asigură-te că toată lumea e mulţumită.
Sunt nedumerit, Lee.
Pentru că până acum, în momentul ăsta, eu eram mulţumit.
De ce nu te uiţi acolo, Carroll?
Ce vezi?
Ştii ce văd? Văd o maşină.
Văd 10000 de piese în mişcare care se mişcă, sper, în armonie.
Şi e slujba mea să fie aşa. E slujba mea să te ghidez prin asta.
Sunt aici ca să te ajut, Carroll. Dar trebuie să ai încredere în mine.
- Scuză-mă, Lee. - Carroll.
Nu pune piciorul pe scena aia dacă nu ai încredere în mine.
Vă rog să-i uraţi bun venit Dlui. Carroll Shelby.
Trebuie să mă duc.
- Ce a spus? - A priceput ideea.
Mulţumesc.
Dacă tata ar fi azi aici
mi-ar spune să stau jos şi să las leorbăiala băieţilor cu facultate.
Precum maşinile mele, îmi place să fiu rapid.
Când aveam 10 ani, tata spunea: fiule,
un om e cu adevărat norocos când ştie ce vrea să facă pe lumea asta.
Fiindcă acel om nu va munci niciodată o zi în viaţa lui.
Dar sunt puţini, foarte puţini, şi nu ştiu dacă sunt norocoşi sau nu,
dar sunt puţini oameni care găsesc ceva ce trebuie să facă.
Ceva care-i obsedează.
Ceva care, dacă n-o pot face, îi înnebuneşte.
Eu sunt acel tip.
Şi ştiu încă un om care simte la fel.
Numele lui...
Numele lui e Dl. Henry Ford.
Şi, împreună, vom construi cel mai rapid automobil din lume.
Şi vom face şi istorie la Le Mans.
Să mergem.
Numele meu e Carroll Shelby. Fac maşini de curse.
Nu. Orice este, nu.
Nu.
30 de minute.
Sunt rupt, vreau să fac o baie.
O să vrei să vezi asta. Crede-mă.
30 de minute. Te aduc înapoi la mâncare.
- 30 de minute. - Da.
Fir-ar să fie.
Proaspăt din avionul din Anglia.
E cam puţin nepregătită.
Haide.
Interesant.
Ei bine?
- E îngrozitoare. - E mai rău decât îngrozitoare.
Nu trage. A treia treaptă e prea înaltă,
cuplul nu ajunge la asfalt.
Direcţia e slabă fiindcă roţile din faţă sunt prea uşoare.
La peste 225 la oră cred că este...
- Avion. - Da.
Vrea să decoleze şi să zboare către Hawaii.
Altceva?
O clipă.
Te-ai întors târziu aseară.
Da.
Ai lucrat?
Nu te-ai dus nicăieri?
Ce?
Întreb: te-ai dus undeva aseară?
Mollie.
E o întrebare simplă.
Şi am răspuns, nu?
Care a fost răspunsul?
S-a întâmplat ceva, iubire?
Ce faci?
Conduci foarte repede.
Da?
Da!
Fir-ar să fie! Ce...? Ce e asta?
Spune-mi tu fiindcă eu nu ştiu.
Ce? Încetineşte!
Mollie!
Te rog! Încetineşte! Bine? Încerci să ne omori pe amândoi?
- Credeam că iubim asta. - Ce?
Fir-ar să fie!
- E puţină distracţie la curse, nu? - Nu, nu e la fel!
Cred că e pasionant.
Bine.
Te-am văzut, bine?
Te-am văzut plecând cu Shelby şi te-am văzut întorcându-te.
Bine. Rahat. Bine. Mai încet.
Apoi, toată ziua ai privirea aia proastă pe faţă.
Mollie, mai încet! Eşti prea aproape.
Mollie, apasă frâna acum!
Nu până nu-mi spui ce se petrece!
Bine. Am fost să mă uit la o maşină.
- Cu Shelby? - Cu Shelby.
- O maşină de curse? - Cam aşa.
Se apropie un viraj, ar fi bine să te ţii.
O să-ţi ridici piciorul puţin?
Nu. Pentru că îmi place linia aia curată de curse.
Încetineşte!
Bine. Shel mi-a oferit o slujbă. Ford are o maşină
pe care vor să o arunce în luptă cu Ferrari.
- Mi-ai spus că ai terminat! - N-am acceptat!
- Mai încet! - Mi-ai spus că ai terminat!
- Nu înţeleg. - Ai spus că eşti gras şi bătrân!
Gras şi bătrân!
- Asta mi-ai spus! - Nu înţeleg.
Eşti supărată fiindcă am spus că am terminat-o
sau fiindcă m-am uitat la o maşină?
Doar să nu mă mai minţi!
Să nu fie un secret, ce vrei sau ce simţi,
doar fiindcă tu crezi că o să mă facă fericită!
Mol, nici nu ştiu ce simt.
Dacă faci asta,
ar fi bine să te plătească de data asta.
Pentru că nu mai pot face ore suplimentare şi să am grijă de Peter.
Fiscul are garajul. Nu-mi pierd casa.
E vorba de 200 pe zi
plus cheltuieli.
Glumeşti?
Dar nu m-am decis.
200 de dolari pe zi?
Eşti nebun?
vizitează FILMEONLINE.ST pentru cele mai noi filme online!
E ridicol.
Trage aer. Asta e problema.
La peste 150 aerul intră, nu iese.
E nasul. O simt în volan.
Dle. Miles, dacă e vreo problemă, computerul o va găsi.
Charlie, adu nişte bandă scotch şi un ghem de lână.
Bun.
Bun. Acum să scoatem toate prostiile astea.
Bun, Pops?
Ce fac?
Fac maşina mai rapidă.
Acolo! Chiar acolo! Fluxul de aer se împotmoleşte.
O văd. Firele se ridică. Faţa se ridică. La naiba, are dreptate.
Maşina asta vrea să meargă mai repede, o simt.
Mai uşoară şi devină fragilă. Am scos 32 de kilograme în ultima săptămână.
Scoate puterea maximă după această uşurare.
- Deci pune un motor mai mare. - Unde? Pe plafon?
Am reuşit să îl facem cu 24 de kilograme mai uşor ca pe o maşină de NASCAR.
Capete de cilindri de aluminiu.
Amortizoare de vibraţii. Pompă de apă. Valve mai mici.
O numim Bestia.
Înţeleg de ce, dar cum se va potrivi fără a modifica spaţiul motorului?
Sigur n-a fost uşor. Bună dimineaţa, domnilor. Dle. Shelby.
Deci, deja ai pus ăsta într-un GT-40?
Mi-e teamă că da.
Să fiu al naibii.
E greu, desigur.
Probleme cu manevrabilitatea. Mai ales cu frânarea. Îţi pot arăta informaţiile.
Ce probleme?
Pot împrumuta asta?
O clipă.
Ken!
Poate ar trebui să vedem la sediu înainte să poţi conduce...
- Ce spui? - Ar trebui să întrebăm...
Bine.
Dle. Shelby. Bine ai venit la Dearborn.
Ce faci la un circuit de teste? O să dai ulei pe costumul ăla frumos.
Vreau să aud părerea ta despre câteva decizii. Personalul pentru Le Mans.
E o echipă dată naibii. Ken Miles. Phil Hill.
Chris Amon. Bruce McLaren.
Hill e sigur. Amon. Şi McLaren.
Nu suntem atât de siguri cu Miles.
Ne place Richie Ginter. Masten Gregory. Bob Bondurant?
Vrei cel mai bun pilot pentru maşină care să o înţeleagă, acela e Ken.
Da.
Mai mult, te rog. Mai mult, fata mea.
Poate nu pricep fineţurile curselor, Dle. Shelby, dar cunosc oamenii.
Miles este... un beatnik. Şi se îmbracă la fel ca unul.
Ford are nevoie de încredere. Ken Miles nu e un om de Ford.
Dă-i bătaie!
Care e recordul pe tur, Bert?
1.58.
1.50. Fix.
Un beatnik? Omul acela a aterizat cu un tanc distrus pe plajă în Ziua D
şi l-a condus fără probleme prin toată Europa până la Berlin.
Un beatnik?
Lee m-a întrebat cu ceva timp în urmă ce nu pot cumpăra banii.
Îţi spun ce e.
Un pilot adevărat la volanul maşinii tale.
Acela e Ken Miles.
Fie cum spui tu,
dar credem că ar putea fi prea pur.
Carroll, nu pierde din vedere imaginea de ansamblu.
Prea pur?
Ce înseamnă asta?
Înseamnă că e doar pentru el.
ABC îi pune un microfon sub nas. Poate e vreun detaliu ce nu-i place.
Se uită milioane.
Ai încredere în el că n-o să dea mesajul greşit?
Poate pricepe. American de poster curat.
Şi pune-l la volan. Învaţă-l ce să spună.
Rahat, pune-o pe Doris Day să conducă maşină dacă vrei să pierzi.
Deci, nu eşti de acord cu noi pe subiectul ăsta?
Spun că trebuie să aveţi încredere în mine cu asta.
Carroll, cu griji de marketing, asta nu e posibil.
Pune un pilot de tip Ford într-un Ford, Dle. Shelby.
Aceasta e calea Ford.
Altă victorie de campionat pentru Ferrari...
Ferrari câştigă.
Avem pene.
Bun.
Perfect.
- 40? - Da.
Şefule.
Ai paşaport?
- Ce e asta? - Semnează. Fă-ţi paşaport.
Caută-mă până vineri.
Băieţi, mă duc în Franţa.
Phil.
Ken, putem discuta?
Pot să iau asta?
Ştii de ce Ford l-a numit GT-40? De ce au pus 40-ul acolo?
- Nu. - Regulamentele.
Trebuie să avem 1 metru înălţime ca să trecem de limitele de înălţime.
Nici mai mult, nici mai puţin. Măsoară înainte de fiecare cursă.
Problema e că, cu înălţimea aia e prea multă apăsare sub maşină.
Avem o soluţie. Pene. Punem pene în...
Nu vii săptămâna viitoare.
Nu vii, Ken.
Îi luăm pe McLaren, Chris Amon, Phil Hill
şi Bob Bondurant.
E decizia lui Ford.
E părerea lor că nu eşti o imagine bună, deci nu le poţi conduce maşina.
Lăsând deoparte faptul că ai făcut maşina aia ce naiba este
şi eşti cel mai bun om pe care-l am în spatele volanului.
O să mut conducta de ulei.
Dacă e vreo scurgere, ar putea picura pe discul lateral.
Ken.
Spune-le băieţilor să aibă grijă la ritm la răsărit.
Cutia de viteze se va încălzi.
Ken, cursa începe curând. O vrei la radio?
Doar dacă vrei tu.
... mai e maşina 2 condusă de Chris Amon. Pe locul 3, Ford-ul 1 condus de Bruce McLaren.
Un start foarte prost pentru Ford GT.
3:43 pe tur pentru Ford-ul 2. Cred că e puţin prea repede pentru momentul cursei.
Concurează prea tare?
Alt Ford a venit la standuri pentru a fi împins în garaj de mecanic.
Garnitura de chiulasă. Maşina nu e o rachetă lunară.
Ferrari-ul 20 al lui Michael Fahr. Ford-urile pe 1, 2, 3, ce spui de asta?
Prea curând. Sigur prea curând.
E o poveste importantă, Ford-ul din frunte al lui Rickie Getzer cu probleme la cutie.
Cutia de viteze. Le-am spus să fie blânzi cu ea.
Cine e acolo?
Ce asculţi?
O cursă din Franţa.
Interesantă?
Nu prea sunt atent.
Nu e chiar şampanie.
Are bule.
Mulţumesc, Mollie.
Grace?
Da, dle.?
Îl trimit imediat înăuntru. Mulţumesc.
Dle. Shelby, Dl. Ford vă primeşte acum.
Bine.
Pe aici, Dle. Shelby.
Dle. Ford, domnilor.
Shelby.
Dă-mi un motiv să nu concediez toată lumea asociată cu abominaţia asta, cu tine primul.
Ei bine, dle.,
mă gândeam la asta în timp ce stăteam în sala de aşteptare.
Stând acolo am văzut acel dosar roşu trecând prin 4 perechi de mâini
înainte să ajungă la Dvs.
Desigur, nu includ ceilalţi 22 de angajaţi Ford
care s-au uitat prin el înainte să fie trimis la etajul 19.
Cu tot respectul, dle., nu poţi câştiga o cursă cu un comitet.
Îţi trebuie un singur şef.
Acum, vestea bună, aşa cum o văd eu, e că chiar cu greutatea în plus
tot am reuşit să-l aducem pe Dl. Ferrari acolo unde l-am vrut.
Da?
Da.
Dezvoltă.
Ei bine.
Sigur, n-am...
N-am aflat cum să virăm încă.
Sau să stăm la temperatură mică. Sau să stăm la sol.
Şi multe chestii s-au stricat.
De fapt, singurul lucru care nu s-a stricat au fost frânele.
Acum nici nu ştim dacă vopseaua va ţine 24 de ore.
Dar la ultimul nostru tur am scos 349 km/h pe linia dreaptă Mulsanne.
Acum, în toţi anii ăştia de curse,
bătrânul Enzo n-a văzut ceva mişcându-se atât de repede.
Acum ştie, fără dubiu,
că suntem mai rapizi ca el.
Chiar şi cu pilotul nepotrivit. Şi cu toate comitetele.
Şi la asta se gândeşte acum în timp ce stă în Modena, Italia.
Acel bărbat e speriat de moarte
că anul ăsta aţi putea fi suficient de isteţ să aveţi încredere în mine.
Deci, da.
Aş spune că îl avem pe Ferrari acolo unde îl doreaţi.
Cu plăcere.
Vino aici.
Vezi clădirea aia mică de acolo jos?
În Al Doilea Război Mondial, 3 din 5 bombardiere americane au ieşit de acolo.
Crezi că Roosevelt l-a bătut pe Hitler? Mai încearcă.
Nu e prima dată când Ford Motor merge la război în Europa.
Ştim cum să facem mai mult decât să plimbăm hârtii.
Şi un singur om conduce compania asta.
Îi raportezi lui.
Mă înţelegi?
Da, dle.
Haide, Carroll. Du-te la război.
Mulţumesc, dle.
Ai avut dreptate. E cutia de viteze.
Am funcţionat la temperatură prea mare.
3 din 4 s-au defectat. Tija s-a rupt la cealaltă.
Ne întoarcem, Ken.
Mi-au spus că am un "carte blanche" de data asta.
M-am uitat, e pe franceză şi înseamnă rahat.
Ştiu că ne vor strânge de coaie imediat cum îşi dau seama cum.
Se topeşte îngheţata.
Bine. Ken.
Vrei să-mi cer scuze?
Vrei să te implor?
Nu ştiu, să încercăm. Să vedem cum se simte.
Ken, îmi pare rău. Sincer.
Ai idee ce rahat a trebuit să înghit ca să pun 4 roţi pe grila aia?
Nu, nu ştii pentru că nu ai de-a face cu aşa ceva.
Acum, termină, Ken!
Avem treabă şi maşina asta nu se va construi singură.
Bine. În regulă.
Vino aici!
Vânzător de maşini nenorocit.
Rahat!
Haide. Acum o s-o primeşti.
Lasă-mă în pace!
Vino aici!
Mollie, dragă.
Da, iubire?
Îmi aduci un suc, te rog?
Da, iubire.
- Vrei şi tu unul, Shelby? - Nu.
- Da, te rog, Mollie. - Nu, Mollie. Nu.
Îşi poate lua singur unul. Doar pentru mine, te rog.
Cât a trecut?
Trebuie să fie 3 sau 4 ani, cel puţin.
Riverside.
Da, Campionatul Regional SCCA. Mi-ai rupt degetul.
Ce-a fost?
Un sfârculeţ... Chestia cu sfârculeţul?
Mi-ai făcut pe braţ chestia aia.
Da. Am numit-o muşcătura lamei.
Tu ai numit-o.
De unde ai învăţat asta? De la cercetaşe?
Mai vrei o tură?
Poftim.
- Eşti un înger. - Mulţumesc.
Plăcerea mea.
Mă duc la băcănie. Crezi că vrei ceva?
Îngheţată. Îngheţata ar fi grozavă. Şi pâine.
Bine.
Nu, sunt în regulă. Mulţumesc.
Mulţumesc, Mol.
Încă mai ei alea pentru inimă?
Doar fiindcă sunt atât de delicioase.
Du-te naibii.
Haide!
Sam.
Bună, Peter. Vino aici.
E o întârziere când apăs acceleraţia. Să scăpăm de vidul secundar.
Charlie, adu un carburator Holley, o să refacem ansamblul de acceleraţie.
3 săptămâni până la Daytona şi tot se simte ca un sac cu veveriţe.
Temperatura frânei. E cu totul altceva.
Bine, Petey. Să facem plimbarea aia.
Ce faci?
Vezi crăpătura aia? E semnul meu pentru virajul 8.
Să încetineşti?
Să apăs frâna şi să schimb în treaptă inferioară.
Dar vei merge cu 240 km/h.
Da.
Deci cum o vezi?
Mergi repede, dar pe măsură ce maşina accelerează, totul se încetineşte.
Nu faci aia. Faci asta. Bine?
Apoi vezi totul.
Îţi stabileşti alte semne?
Da. Multe.
Pentru că nu poţi forţa maşina până la capăt?
Aşa e.
Trebuie să fii blând cu maşina. O simţi cum urlă sub tine.
Dacă duci o maşinărie la limită şi te aştepţi să reziste,
trebuie să ai o idee de locul unde e acea limită.
Uită-te acolo. Acolo e linia perfectă.
Fără greşeli.
Fiecare schimbare de viteză. Fiecare viraj.
Perfect.
Vezi?
Cred că da.
Majoritatea nu pot.
Majoritatea nici nu ştiu că există. Dar există.
Există.
Vrei îngheţată?
Da.
Haide.
- Ştii ce e semnul ăsta? - Ce?
Acela. Trage de deget. O să afli.
vizitează FILMEONLINE.ST pentru cele mai noi filme online!
Cât mai durează până vine?
Schimbă şoferii la fiecare 4 ore, deci cam 10 minute.
Stai puţin. Spui că Beebe e şef 100% acum?
Da. Şi îl vrea pe Miles dispărut.
E personal pentru tipul ăsta.
Da. Are avantajul pentru a ţi-o trage.
El şi Tartorul vin mâine. O să-ţi spună personal.
Şi speră să-ţi pierzi cumpătul.
E timpul să renunţi.
Nu poţi distruge totul pentru un singur tip.
- Sigur că pot. - Dar de ce?
Fiindcă, în timp ce noi discutăm, el e acolo şi rezolvă treaba.
Rahat!
S-au defectat frânele.
- Scoate-l afară! - Peter! Treci înăuntru.
Stai acolo!
- Ken! - Scoate-l afară!
- Grăbeşte-te! - Ken!
Ken!
Frânele.
E distrugere. Motorul naibii. Nu-l putem folosi dacă nu putem opri.
Frânele ar ţine mai mult dacă ai încetini puţin.
N-ar afecta întreg scopul puterii suplimentare?
Credeam că tot scopul era să câştigăm naibii cursa.
Poate am putea proiecta un ansamblu nou. În loc să schimbăm plăcuţele la standuri,
să schimbăm tot sistemul de frânare, cu rotoarele, inclusiv.
Să punem unul nou.
Stai. Pops, avem voie să facem asta?
Nu ştiu. Nu pot citi pe franceză.
Frânele sunt componente ca celelalte. Avem voie să schimbăm componente.
Da.
Vom avea timp s-o facem?
Nu ştiu, încă, Charlie.
O să-l duc acasă.
Bine.
- Rezolvă rahatul ăsta. - O s-o fac.
Ai luat foc vreodată?
Nu. N-am păţit-o niciodată.
Combinezonul e ignifug, vezi tu. Ţine căldura în afară.
Da.
Dar Lewis Evans a ars de viu în Marele Premiu al Marocului.
Şi el a avut un costum ignifug.
Da, dar...
Vezi tu, a rămas blocat. N-a putut respira.
Deci, atât timp cât ieşi din maşină, eşti în regulă.
Tata a ieşit.
- Sigur că da. - Peter.
- Pa. - Ne vedem.
- Eşti bine? - Da.
Ce e cu tine?
Nu-mi spune de frâne sau... Eu şi băieţii rupem norii acolo.
Are legătură cu tipii în costume, nu?
E sub control.
Ce e?
Ştii cum am discutat că tu îţi faci treaba ta, eu pe a mea. Asta e a mea.
- Shel. - Ai încredere în mine, Ken.
Ai un plan?
Absolut.
Unul bun?
E risc mare.
- Cât de mare? - Extrem de mare.
E ceva.
- Mă bucur că am discutat. - Oricând.
Dle. Ford. Ce surpriză.
Scuze pentru intruziunea neanunţată, Dle. Shelby.
Am plătit 9 milioane de dolari pentru un automobil pe care să-l pot vedea, măcar.
Sună destul de rezonabil.
- Shelby, putem discuta? - Sigur.
În privat?
Da, ar fi de preferat.
În regulă.
Phil, te ocupi de Dl. Ford? Dle. Ford, el e Phil Remington.
- Desigur. - Vino în biroul meu, Leo.
O plăcere, dle.
Să vă prezint maşina Dvs.
Am scos motorul mic de 289 şi am pus un 7 litri de pe 427.
Mai întâi, vreau să clarific ceva.
Sper că orice divergenţe am avea pot fi reduse
la vărsare de sânge în bătălie.
Apreciez asta, Leo. Serios.
A picat în sarcina mea, Shelby, să te informez că
am fost numit director executiv peste programul de curse.
Acum, sper că asta nu va fi o problemă între noi.
Te asigur, Leo. Nu va fi.
Carroll!
Şi care e viteza de vârf cu motorul de 427?
De ce nu facem o tură?
Ce?
Haideţi, Dle. Ford. Urcaţi. Haideţi.
Vrei să...
Să vedeţi cum se simt 9 milioane de dolari.
Deschide uşa!
Ţine-mă. Ia-mă de mână.
Doamne! M-am aşezat pe coaie.
Pe următoarea o voi construi pentru confort, nu vă faceţi griji.
Deschide uşa.
Îmi pare rău, dle., dacă îmi oferiţi o clipă?
Deschide uşa!
Sunteţi gata?
Numele de pe volan ar trebui să-ţi spună că m-am născut pregătit, Shelby.
- Dă-i bătaie. - Bun băiat.
Are puţin zvâc.
- Deschide uşa! - Aşa.
Aşa, Dle. Beebe. Eşti bine, dle.?
Doamne!
Cam pe acum neiniţiaţii au tendinţa să facă pe ei.
Dle. Ford.
Sunteţi bine?
Dle. Ford. Sunteţi bine?
N-am avut habar.
Mi-aş dori ca tata să fie în viaţă ca să vadă asta.
Să simtă asta.
Nu e o maşină pe care o poate controla uşor oricine.
Absolut, nu. N-am avut nicio idee.
Vreţi să câştigaţi Le Mans.
Vreţi să luaţi locul întâi, Ken Miles e omul care s-o facă.
Bună sincronizare.
Cunoaşte maşina asta fiindcă el m-a ajutat s-o construiesc.
Shelby, ştii că deja l-am numit pe Leo Beebe director...
Motiv pentru care discut cu Dvs.
Lăsaţi-l pe Ken Miles să concureze la Daytona.
Dacă va câştiga,
poate concura la Le Mans.
Şi dacă nu?
Ford Motor Company ia proprietatea totală a Shelby American.
Locaţia, stocul şi marca. Pentru totdeauna.
Suntem în ora 6 a celor 24 de Ore de la Daytona.
Ford-urile domină tabela.
Ken Miles de la Shelby American are un avans mic faţă de
Ford-ul lui Holman Moody pilotat de Walt Hansgen.
Nu cred, Walt.
Cursa asta nu e doar un test pentru maşinile noastre ci şi pentru echipe.
După cum ştiţi, avem o a doua echipă aici.
- Holman Moody? - Aşa e.
Walt forţează prea repede.
Forţează la 7000 de rotaţii pe minut! Scoate semnul de temperare.
Haide. Mişcă! Fă-o acum!
Fiecare dintre GT-urile de acolo sunt sub supravegherea mea directă.
Şi, desigur, sub supravegherea lui Henry Ford II.
Piloţii, viteza, strategia.
Chiar şi turaţiile sunt determinate de noi.
Ken Miles e într-o bătălie furibundă cu Hansgen în faţa tribunelor.
Hansgen încearcă ceva, Miles îi răspunde.
Hansgen preia conducerea...
La naiba! Ai văzut asta?
Concurăm.
- Încă mai concurăm! - Haideţi! Să mergem!
- Să mergem! Mişcaţi! - Vine la standuri!
Haideţi, băieţi! Haideţi!
Haideţi! Mişcaţi!
Hansgen e pe coada noastră.
Dacă pot ieşi de la standuri înaintea lui.
E foarte fierbinte. Dar cred că va rezista.
E fierbinte.
Walt. Mă bucur să te văd.
După ce ies de la boxe, Shelby, e ultima oară când o faci.
Nu-ţi face griji. Mai avem retrovizoare.
Ce s-a întâmplat cu Mustangul ăla pe care l-a scos?
Încă nu ştiu.
Pot forţa mai sus de 6, Shel. O simt.
Cum de tipii ăştia stau la stand mai puţin ca noi?
Au o echipă de NASCAR, de aia.
- Nu zău? - Nu zău.
O echipă nenorocită de NASCAR.
Băieţi, deja au plecat!
Alo?
Asta e Mollie a mea. Alo.
Bună, iubire.
Ce faci?
Tocmai am...
Mamă, întreabă-l de frâne!
Du-te în pat. E 1 dimineaţă.
- Întreabă-l. - Du-te în pat! Acum!
Înţeleg că nu doarme.
Sigur s-a furişat înăuntru cu radioul.
A spus să te întreb de frâne.
Frânele. Da. Spune-i că funcţionează. Pentru moment.
Shelby s-a purtat foarte ciudat.
Ford va împinge altă echipă cu un GT.
Un fel de test ciudat de corporaţie. Nu ştiu.
Odihneşte-te de oricâte ori ai ocazia.
Îmi pare rău, iubire. Ce spuneai?
Mai ai câteva ore.
Nu te aud foarte bine. Îmi pare rău, nu te aud. Urează-mi succes.
- Succes. - Te iubesc, scumpo.
După 23 de ore aici la Daytona, Walt Hansgen, în Ford-ul verde cu alb
are un avans mare în faţa lui Ken Miles de la Shelby American.
Asta e situaţia, Miles nu mai poate face nimic atât de târziu în cursă.
Motorul e fierbinte, trebuie să-l ţinem sub 6.
Peste 7000. Trage ca naiba.
Bine.
S-ar putea strica.
O singură cale de a afla.
Credeam că-l ţinem sub 6000.
Taci, Don.
Cu câteva minute rămase din cursă aici la Daytona,
lupta pentru victorie continuă, Ford-ul 98 face un galop incredibil.
- Ce se petrece? - Urcă.
... Ken Miles se pregăteşte pentru victorie...
Steagul alb! Ultimul tur!
Miles îl forţează. Tare.
Asta e.
Ken Miles ajunge la Walt Hansgen în ultimul viraj.
Ce naiba?
Haide!
În regulă.
Uită-te la asta.
La naiba!
Ce zici de asta?
Da. Leo?
Dle. Ford, dle. Am câştigat.
Am câştigat. Ford a câştigat Daytona.
Şi care echipă a fost, Leo?
Shelby American. Cu Miles la volan.
Fir-ar să fie.
Unde naiba e? Stai puţin.
A pierdut cineva un Bulldog pe plajă?
Nu. Haide.
Cineva să-i aducă ceva de băut.
În pat cu tine! Ce faci?
Gata cu oprirea.
Făceam o hartă ca să te pot urmări la Le Mans.
Doamne.
Toate punctele astea.
Pastă neagră, foarte exact.
- Spune-mi despre circuit. - Nu. Nu pot, Petey.
Te rog.
Începem la linia de start.
De fapt, începi de acolo, fiindcă trebuie să alergi până la maşina ta la Le Mans.
Adevărat.
Odată ce tatăl tău reuşeşte să se urce şi să pornească...
- Şi să nu lovească pe nimeni. - Da, corect.
Accelerează, foarte puternic către Podul Dunlop.
Drumul fuge de sub tine. Apoi se coboară prin cele trei S-uri.
Accelerezi până la Terte Rouge, viraj critic de prima treaptă de viteză.
Intrare rapidă, menţii viteza pentru ieşirea către Mulsanne.
O linie dreaptă lungă mărginită de plopi. Viteză maximă.
340 km/h, apoi într-a treia, ture înalte, bordurile sunt prietenele tale.
Obţii o ieşire maximă. Laşi maşina liberă. Peste coamă
apoi Virajul Mulsanne. Accelerezi către Arnage.
Peste dealul cu Casa Albă. Nimereşti asta şi...
Primele 3 minute jumătate din cele 24 de ore.
Nu poţi face fiecare tur perfect.
Dar pot încerca.
Bun. În pat.
Te voi trezi înainte să plec în Franţa.
Promit.
Bine. Noapte bună.
Unde e ăsta? Hotelul Champier?
O să plouă din nou mâine.
Mereu plouă aici.
Startul va fi uscat, totuşi.
Vom schimba cauciucurile când vine ploaia.
Da.
Ar fi bine să dormi, Bulldog.
Şi tu.
Eu nu conduc.
E foarte păcat.
Eu n-aş fi ajuns în echipa asta.
Voi merge până la primul viraj.
M-am gândit eu.
Contează pe asta.
Ken.
Charles.
Dacă ar fi un concurs de frumuseţe, tocmai am pierdut.
Arată rapidă. Nu-i aşa?
Aspectul nu e totul.
Scarfiotti şi Bandini încep pentru Ferrari.
Îl poţi depăşi.
4 minute, Ken. 4 minute, amice.
- În direct de la Le Mans, Franţa. - Mamă, haide!
Bine. Vin.
Cele 24 de Ore de la Le Mans.
Piloţi, vă rog să vă ocupaţi locurile.
- Iată-l. - Şi sunt aliniaţi, pregătiţi.
Nenorocitul de Joseph!
E în regulă, fiule.
Ai arătat grozav acolo, dle.
Ce s-a întâmplat cu Miles?
Fir-ar să fie!
Nenorocitul!
După Dunlop Bandini de la Ferrari e pe primul loc.
Unde e Miles?
- Unde naiba e Ken? - Nu ştiu.
Vine la stand.
Haideţi! Mai repede! Mişcaţi-vă!
Cred că e portiera sa.
Un start dificil pentru echipa Ford.
Portiera nenorocită nu se închide!
- Bine. - Poate e de la căldură.
Încearcă asta.
Shelby! Ce naiba e?
- Ceva loveşte cadrul. - Glumeşti, nu?
Băieţi, la o parte!
La o parte! Stai.
Du-te!
A ieşit din nou. Haide!
Câştig important pentru Ken Miles şi Ford...
Haide, tată. Haide.
Ken Miles, Ford. Un nou record pe tur.
3 minute 34 de secunde.
Shelby, forţează prea tare maşina. Nu ăsta e planul.
Planul s-a schimbat.
Turul e 3:34. Pista e 8:36.
Cineva să-mi spună kilometrii pe oră!
3:31.9 este...
Alt record pe tur.
Haideţi, băieţi!
- Ceaiul e pregătit, Ken. - Mulţumesc, Chase.
- La mulţi ani, bătrâne. - Noroc, amice. Bun schimb.
Eşti mai rapid cu 3 secunde decât Gurney. Dacă nu ratai startul erai în frunte.
- Poţi să menţii ritmul? - Poate maşina?
A fost un incident în virajul 6. Maşinile 18 şi 26 s-au ciocnit.
Se pare că Ferrari-ul 20, Ludovico Scarfiotti a părăsit pista.
- Bine, ai grijă. - Mulţumesc.
O cină plăcută, dle.
McLaren întră la boxe.
Dl. Ford probabil merge într-un loc drăguţ la cină.
Cum adică probabil?
Vine ploaia.
Bun.
Intră.
- Motorul e încins, Pops. - În regulă.
E fierbinte, amice. Frâna.
Cauciucul.
- Suntem la 104 grade. Suntem bine. - În regulă.
- Haide. - Blocheaz-o.
Haideţi!
Am nevoie de un cronometru pentru staţionare.
Aţi văzut? Marele magnat american pleacă cu elicopterul. Ce stilat.
Lorenzo Bandini rămâne pe primul loc pentru Ferrari.
Uşor, Dan. Eşti chemat la boxe. Nu se opreşte, este dat naibii.
Uşor, Dan.
Fir-ar să fie!
Tâmpitule!
Labagiule!
O faţă ca fundul unui şprot, nu?
Porsche cu numărul 58 şi un Ford neidentificat au ieşit în decor în Arnage.
Frumos cronometru.
Vrei unul? E italian.
Ken Miles în Ford-ul 1 şi Bandini în Ferrari-ul 21
sunt prinşi în lupta împotriva naturii în timp ce-şi duc maşinile la limită.
Au trecut de virajul de la Casa Albă.
Da, dle.? Da, dle.
Bine, dle.
Dă-mi aia.
Prostule.
Dle. Shelby.
Începem.
Haide, fată. Haide.
Rezistă.
Haide!
Liderul momentului e Ferrari-ul 21, condus de Lorenzo Bandini.
Frânele sunt duse. Bine. Îi dăm drumul.
Pare că Ken Miles îşi aduce Ford-ul 1 la standuri foarte încet.
Frânele! Nimic! Duse!
Bine. Să-i dăm drumul!
L-am avut! Aproape l-am făcut!
Pune alt tur între noi.
Acum! Mai repede!
O fac! Frânele!
Mai repede!
Împotriva regulilor. Nu poţi schimba lucruri.
Nu.
Arată-mi unde scrie în regulamentul tău
că nu putem schimba sistemul şi apoi ne poţi descalifica.
- Nu e legal. - Calmează-te.
Nu e legal.
Arată-mi unde scrie în regulament că nu pot schimba ansamblul.
O piesă e o piesă.
Fie o plăcuţă de frână, rotor sau ansamblu şi pot schimba ce naiba vreau.
Am citit regulamentul.
Bandini întră la standuri!
Ce păcat. Cred că a explodat o conductă.
Încerca să ţină pasul cu tine.
Nu vorbesc italiană, dar nu e fericit.
Scoate-mă de aici, Pops. Haide!
Aproape gata, Ken.
Încă îl poţi depăşi, dar trebuie să treci de el de două ori.
Am înţeles. Să trec de el de două ori.
Ford-ul 1 condus de Ken Miles revine. Imediat în urma Ferrari-ului 21 al lui Bandini.
Nu ai scăpat de mine, nu? Vine!
Nu şi-a intrat în ritm.
Încă nu are încredere în maşină.
Haide, Ken. Ţi-am dat frâne noi, amice.
În regulă.
Pentru ce ai venit aici?
S-o facem.
Vezi? Haide!
Încă n-a terminat.
Trebuie să-i mai ia un tur.
- Trebuie să intre la standuri curând. - Întâi să-l prindă pe Bandini.
Bine, nenorocitule.
S-o facem din nou.
Haide, fată.
Asta e fata mea!
Doamne!
Fir-ar al naibii!
Am reuşit. Suntem la conducere.
Suntem la conducere?
Dar Bandini?
Unde e Bandini?
A terminat. E terminat. Ferrari e terminată.
McLaren e în spatele lui la 4 minute într-un GT.
Să-i aliniem: Ken primul, 2 şi 3, toate Ford-uri.
Tartorul vine.
Ken urmează în jumătate de oră. Vrei să-l trezesc?
Nu, lasă-l să doarmă.
- Incredibil. - Mulţumesc.
- Bună treabă. - Nu am ajuns acolo, dar...
Iată-l.
Pune-mă la curent, Leo.
Suntem pe 1, 2 şi 3, Dle. Ford.
- Cine conduce? - Miles.
Mă gândeam, Dle. Ford.
N-ar fi grozav ca toate Ford-urile să treacă în linie sosirea, în acelaşi timp?
Se aliniază şi trec împreună.
Ford. Ford. Ford.
Nu cred că putem face asta, dle.
De ce nu?
Miles are tururi înainte, Leo. Vrei să încetinească?
Da.
Crede că ar fi un moment istoric pentru Ford, va fi o fotografie grozavă.
Shelby, Miles trebuie să fie un om de echipă.
La fel şi tu.
Îi spui tu sau o fac eu?
Nu te apropia de pilotul meu. Pleacă.
- Asta vrea Dl. Ford. - Pleacă, acum.
- Se aşteaptă la loialitate. - Pleacă.
Băieţi. Stan, haide. Să mergem.
Ce a vrut Beebe?
E peste orice limită?
Vor să încetineşti.
Mai spune-mi odată.
Vor să încetineşti.
Pui în umbră maşina, Ken. Îl conduci pe McLaren cu 4 minute.
Tartorul vrea 3 Ford-uri pe linia de sosire, 1, 2, 3, toate împreună.
Îţi cer să fii un om de echipă.
Să faci poza aia să se întâmple.
O poză. Asta e bună.
Asta e bună!
Ken, dacă vei termina la egalitate, tot vei câştiga.
Sebring, Daytona, Le Mans, în acelaşi an.
Vei avea Tripla Coroană.
Nu te-am putut obliga să urmezi ordinele din prima zi.
Orice vrei să faci e în regulă pentru mine.
Alegere mea?
Alegerea ta.
Motorul stă să fiarbă. Frânele sunt praf.
Cum a fost?
Mă ocup.
Maşina e a ta, Ken. Ken, maşina e a ta.
Maşina e a ta, Ken.
Ford are maşinile care vor lua primele 3 locuri.
Ce naiba face?
Nu răspunde! Depărtează-te de el!
Depărtează-te!
- O să-şi doboare recordul. - Taci!
Aşteaptă.
Acum.
Miles!
Foarte frumos.
3:30.6. E alt record.
E un tur perfect.
Şi, virtual, garantează locul 1 pentru Shelby American şi GT-ul lor.
Ken Miles şi Ford-ul 1 al americanului Shelby au doborât propriul record, 3:30.6.
Adu-l la stand acum! Acum! Şi-a pierdut controlul!
Adu-l înainte să distrugă maşina şi să nu terminăm!
Adu-l la stand, Shelby!
Sau voi face să fii exclus din SCCA şi FIA.
Ken Miles e la volan, Leo. Maşina aia va termina.
Haideţi, băieţi. Unde sunteţi?
Ce face?
Mamă, de ce încetineşte?
Cele 3 Ford-uri vor trece linia de final împreună.
Ken Miles a încetinit. Le aşteaptă.
Tată? Nu.
- E în regulă. - Tată.
E în regulă. Le aduce pe toate acasă.
... condus de Ken Miles...
- Le aduce pe toate împreună. - E conducătorul grupului.
Bravo ţie.
Bravo ţie, Ken.
Uită-te la asta!
Bravo, Leo.
Explică-mi cum a terminat primul dacă nu a câştigat cursa?
Fiindcă McLaren a început din spate, a venit şi a câştigat.
Nu e egalitate!
Fiindcă McLaren a început din spate, spun. A mers mai mult, deci a câştigat, nu Ken.
E o prostie!
Shel! Aşteaptă!
Unde e egalitatea? Unde e egalitatea naibii?
Ce?
Nenorocitule!
- Ştiai! - N-am ştiut, jur.
Destul!
Bună cursă, amice. Felicitări.
Shel!
Te-au furat, Ken.
Iată clarificarea. Ambii piloţi au terminat cursa la egalitate.
McLaren a fost declarat câştigător fiindcă a plecat din spate.
O regulă tâmpită.
N-ar fi trebuit să te rog niciodată.
Vinzi egalităţi, da?
Asta fac.
Mi-ai promis locul de pilot,
nu victoria.
A fost un pilotaj dat naibii.
E o maşină dată naibii.
E rapidă.
Ar putea fi mai rapidă.
Bomboana de 7 litri.
Tot ne trebuie un şasiu mai uşor. Mă gândeam la aluminiu.
E o reconstrucţie totală, dar dacă merge, putem pierde zeci de kilograme.
Ce naiba facem aici?
Lasă-mă să fac un duş, beau o ceaşcă de ceai,
mănânc un sandviş, ceva...
O să-i facem pe nenorociţi anul viitor.
Mai am puţin carburant în rezervor.
Ce părere ai de panourile alea fagure. Ce cauţi?
Încă nu ştiu.
Arată destul de bine.
E un punct la 7000 de rotaţii pe minut
unde totul dispare.
Maşina nu mai are greutate. Dispare.
Şi tot ce rămâne e un corp care se deplasează prin spaţiu şi timp.
7000 de rotaţii pe minut, acolo îl întâlneşti.
Simţi cum vine. Se ridică pe tine, aproape în urechea ta
şi îţi adresează o întrebare. Singura întrebare care contează.
Cine eşti?
Ce crezi?
E fantastic! A fost foarte bine. Frumos şi finuţ.
Fără vibraţii în cutie. E foarte puternică.
Ai condus-o mai puţin de o oră. Nu poţi spune nimic după o oră.
Shel.
Shel, tipul acela, cu pălărie. E gata să ia cele 2 427.
Al lui şi al ei. Marfă completă. A zburat din Galveston.
Am nevoie să vii afară pentru un minut.
Şi ce să fac?
Să fii Carroll Shelby.
Spune-le o poveste. Să arunci nişte cuvinte magice.
Ce înseamnă asta? Cuvinte magice?
Înseamnă să ieşi afară, saluţi şi îi faci să se simtă bine cu achiziţia.
Iau maşinile naibii. Asta primesc pentru banii lor, Phil.
Ori le vor ori nu. Sunt un fel de spectacol ambulant?!
Sunt aici să conving oamenii?!
Au trecut 6 luni, Shel.
6 luni.
Uneori, nu ies din maşină.
Peter!
Peter, vino şi du gunoiul!
Dle. Shelby?
Bună, Pete.
Îmi amintesc de cheia aia.
Tata a aruncat-o în tine.
Cred că da.
De ce?
Probabil i-am spus ceva.
I-am spus în câteva feluri.
Aşa e.
Vrei să vorbeşti cu mama?
Da. Am venit să o salut şi să văd ce face.
Apoi, am început să mă gândesc că uneori
cuvintele nu sunt utile.
Uneltele sunt utile fiindcă poţi face lucruri cu ele şi poţi să repari lucruri.
Uite.
Mulţumesc.
Tatăl tău a fost...
A fost prietenul tău.
Da, a fost.
Da, dle.
Şi el a crezut că tu erai excepţional.
Peter!
Cred că trebuie s-o ajut pe mama.
Ce faci aici? Du-te.
Pa.
Venerat de fanii curselor din toată lumea,
Ken Miles a ajuns în Hall of Fame a motorsportului.
Carroll Shelby a ajuns unul dintre cei mai de succes şi stimaţi
proiectanţi de maşini sport din istorie.
Ford-ul GT40, dezvoltat de Shelby şi Miles a câştigat Le Mans în '66, '67, '68 şi '69.
A rămas singura maşină americană care a câştigat 24 de Ore de la Le Mans.