BAZIRANO NA ISTINITOJ PRIČI
Ho, Togo! Ho! Ho!
Dobar pas! Dobar pas!
Pusti!
Pusti to!
Dobar pas.
Dobar si, Togo!
Dobri ste svi!
Biće punih stomaka i toplih kreveta večeras.
Dobro, Togo! Vuci!
Vouuu!
Pojavila se difterija.
Kada?
Pre više od nedelju dana. - Konstanca?
Dobro je. Ona je dobro.
Uglavnom deca.
Petoro je umrlo.
Blagosloveni bili.
Još 20 bolesnih ovde u Noumu.
I ne znamo koliko u Inuitskim selima.
Imaju serum u Ferbanksu.
Samo ne znaju kako da ga dostave odande ovamo.
Uglavnom, svi su kod Dekstera, i pitaju za tebe.
Vuci!
Ono što imamo kod naše dece je epidemija.
I bez antitoksina, to je smrtna presuda za većinu,
ako ne i za sve inficirane.
Dobra vest je,
da su našli antitoksin u Železničkoj bolnici u Ferbanksu,
i spremni su da ga pošalju sledećim vozom u Nenanu.
Put odavde do Nenane i nazad je 600 milja.
Imaju avione u Ferbanksu, mogli bi da dolete dovde.
Da li ste videli oblake na horizontu dok ste dolazili?
Naravno da jesam, ali možda nije tako loše kao što izgleda.
Sepala, bio si tamo. Šta ti misliš?
Biće loše.
Koliko loše?
Za pamćenje, mislim.
Zašto to misliš?
Pa, već izgleda poprilično biblijski,
a barometer pada prilično uznemirujuće, ali...
Ali, šta?
Naišli smo na karibue jutros.
Oko 200 jardi sa desne strane, video ih je.
Noga mi je bila spremna za kočenje, a on ih je ignorisao i nastavio.
Tada sam znao da će nevreme biti posebno.
Izvini, ne razumem.
Togo je lovac na karibue sa priličnom reputacijom.
I dalje ne razumem.
Nikada za 12 godina se nije bar okrenuo ka njima.
Kada se životinja ne obazire na svoju ćud
i trči u zaklon zato što se boji nevremena...
čoveku je bolje da se plaši nevremena.
Shvatam.
Po ovakvom nevremenu, koliko brzo možeš otići tamo i nazad?
Ne "koliko brzo",
"da li."
Onda sam ja za avion.
Avion sa otvorenim kokpitom?
Motori sa vodenim hlađenjem? Da li ste zvali aerodrom u Ferbanksu?
Procenjuju situaciju.
Kladim se u to.
Ozbiljno mislim da letenje nije opcija.
Ali, odgovor na vaše pitanje, "koliko brzo?"
Sepala je jednom vozio za mene, sve do Nenane, za četiri dana.
Samo činjenica radi.
Lično, nikad me nije bilo briga za mišljenje da bi pse
trebalo zameniti mašinama,
ali danas sam šampion progresa.
Hajde, mali.
Sepala, prolaziš pored bolnice?
Penji se.
Vuci!
Vou! Vou!
Zahvaljujem.
Srećno, doktore.
Naselja su obično nastajala na osnovu topografije...
blizini puteva i reka.
Noum je stvoren po osnovu sreei.
Zlato u Anvil Kriku?
Video si ga golim okom,
vadio ga prstima iz peska.
Zlato je presušilo.
Sreća je presušila.
Gde li pronalazi energiju?
U uzrastu, tek mu je deset nedelja.
Ići ćeš?
Tek sam stigao kući. Nervozna si da me se otarasiš?
Hmm. Moguće.
Imaš razlog da me nema, je li?
Imam ljubavnike. - Aha?
Toliko, da ne mogu da ih prebrojim.
Nemam koga sem sebe da krivim.
Upozoren sam da se ne ženim sa nekom toliko lepom.
Od koga upozoren?
Od svih koji vide.
Znači, ići ćeš?
Nemam takvih namera.
Zašto onda voskiraš skije?
Treba im vosak.
Da li je to uopšte izvodljivo po ovakovom vremenu?
Sve se može uraditi.
Neka jednom odaberu nekog drugog.
Tamo je bilo puno vozača. - Tačno.
Ali uvek dođu kod mog muža.
Neka odaberu nekoga kome ovo više znači.
Stao sam pred bolnicom. Svu tu decu poznajemo.
Znam.
Ona mala devojčica koja živi do Malouna i uvek trči da mazi pse.
Sali, koja mazi svačije pse, ne samo tvoje.
Poznajemo tu decu. Poznajemo njihove roditelje.
Shvatam to. I sutra će me biti sramota.
Ali sada, izvini, bojim se.
Nije prvo nevreme koje će udariti na Aljasku.
Nemoj me tešiti.
U pravu si.
Ne vodi Togoa. Fric može da vodi.
O tome ću razmišljati tek i ako.
Ima 12 godina. Rekao si da je prestar da ide u Elvald,
a to nije čak ni četvrtina razdaljine.
Uzbuđuješ se ni zbog čega.
Hajde da spavamo.
Moram ovo da kažem pre nego što doneseš odluku zbog koje ćeš zauvek žaliti.
Više si vezan za njega nego što misliš, i ići ćeš sa njim do njegove smrti.
Nisi spreman za ono što će ti to prirediti, kunem ti se.
To je sve?
On je, naravno, tvoj pas, i radni pas.
i da sam pragmatičnija, ne bih ga volela, ali ga volim.
i srce me boli zbog toga da su mi ovo poslednji sati s njim.
Dve stvari.
Prvo: ako bih krenuo za Nenanu u ovakvim uslovima, bez njega,
ovo bi bili tvoji poslednji sati sa mnom.
I drugo: u ovom trenutku, ništa nije odlučeno.
Rekao si?
Džordže?
Dobro veče, Džordž.
Izgleda da je tvoja prognoza tačna,
ako je suditi po mom putu dovde.
Vetar me skoro zaustavio u par navrata.
Ja... razgovarao sam sa Ferbanksom. Neće biti letova za Noum.
Tako da, vreme pasa ne samo da se nastavlja nego je i jedino moguće.
I osetio si potrebu da dođeš čak dovde da podeliš vest?
Neke stvari treba reći čoveku u lice,
zar ne, g. gradonačelniče?
Da.
Kafa ili viski?
Viski. Ako nije problem.
Ne. Nije problem. Imam oboje.
Treba da budemo pametni sa ovim.
Vodićeš sanke kada ti kažem.
Bez cviljenja. Bez rasprave, bar jednom.
Imaš još toga u sebi, mali?
Još malo.
Dobri psi.
Viđao sam i gore.
Mogli smo na piknik.
Vratiću se pre nego što saznaš.
Neću čak ni postelju da namestim.
Hej. Hej.
Vrati mi ga, ok?
I ti mi se vrati.
Dobar dečko.
Dobro, Togo!
Vuci!
Hajde, Togo!
Hajde! Tako je.
Vuci!
Počinje.
Gledaj svoja posla, ja ću svoja.
Kako to nisu moja posla? Bez pasa u spavaćoj sobi.
Baš ga boli.
I u našoj spavaćoj sobi.
Znaš, ima više nepravilnosti osim veličine.
Priroda uređuje stvari na svoj način.
Treba li samo da ga udavim i da ubrzam proces?
Samo kažem da Aljaska može biti jako surova prema slabima.
Ne treba da me podsećaš.
Šta te košta da daš ovom životu šansu?
Šta on donosi rasi ako preživi?
Srce za preživljavanje.
Tako si meka srca.
i ti si Norvežanine.
Beži!
Zašto ga ne vratiš u boks?
Svaki put prokopa napolje.
Provodim više vremena zatrpavajući rupe nego radeći ono što treba da radim.
Uhvatiću te, zažalićeš.
To je sve tvoja greška.
Mislila sam da si ti sjajan dreser pasa.
On je đavo.
Sveti Frensis od Asisija bi ustrelio tog psa.
Hej!
Brz je. - Mentalno je manjkav.
Rastom ispod proseka, neinteligentan, ne može se dresirati.
Ali je brz.
Mislim da treba da mu daš šansu na sankama.
Stani, stani. To nije pas za sanke.
Nikada.
Nećeš saznati dok ne probaš.
Neću saznati, tačka.
Viktor Anderson želi jedno štene.
Imam psa za njega.
Svake godine prolazimo kroz ovo.
Ne ovako.
Koliko puta treba da te podsetim?
To nisu naši ljubimci. Nisu naši prijatelji. Nisu naša deca.
To su životinje.
Radne životinje.
To si zaslužio.
Evo.
Evo vam vašeg prokletog psa!
Sram vas bilo, Viktore Anderson. ako niste hteli psa što ste nas zamajavali?
On je veća nevolja nego što vredi.
Mislim da ću sad sići.
Ja bih.
Vuci!
Lagani deo je gotov.
Polako! Polako!
Vou. Vou!
Hou!
Hoa!
Togo! Vuci gore! Vuci gore!
Togo! Togo! Vuci gore! Vuci gore!
Vuci, Togo!
Vuci!
Vuci gore!
Vuci!
Togo! Vuci gore!
To!
Dobar pas!
To! Vuci
Dobar pas!
Sledeći put kad krenem pogrešnim putem, reci mi da se nosim u pakao.
Dobar pas.
Dobri psi!
Moraćemo za ovo da se pobrinemo na stajalištu.
Hvala ti.
Njeno ime, Atiktalik,
znači "majka polarnog medveda."
Tvoj pas je sada njeno štene.
Njegovo srce trči brže od njegovih nogu.
Može da sredi.
Šta peva?
"Ne brini, mladunče...
uskoro će ponovo biti toplo."
Kada završim, počećeš da služiš doživotnu u zatvoru.
Sve zbog toga što sam oženio belgijanku.
Belgija je nežna zemlja.
Norveška je, upravo suprotno, surova zemlja.
U Briselu, spavaš u perjanom krevetu
i imaš lososa za doručak.
U Storfjordu, dani bi ti bili odbrojani.
Lekcija broj jedan: ne ženi Belgijanku.
One su sentimentalne.
I onda teško radiš danima
zbog problema koje metak rešava u sekundi.
Lekcija broj dva: za tebe, Satano, ili kako se god zoveš...
probaj sad da kopaš.
Ok!
Vuci! Vuci! Dobro je!
Hej! Prekini!
Hej!
Hej! Prekini! Hej!
Hoa!
Ne! Ne!
Ti.
O, ne.
Polako. Pusti!
Pusti to!
Ne! Ne!
Pusti! Ne!
Ostavi!
Pusti!
Pusti to!
Ne!
Hoa!
Ho! Ho!
Idi! Beži!
Od kada si počeo da brineš da neko ne uđe u radionicu?
Ovo nije da neko ne uđe.
Vadš ga iz boksa i stavljaš ga tu?
Boks ne može da ga zadrži.
Očigledno, tvoj pas... - Nije moj pas.
Tvoj pas, koji remeti moj tim.
Tvoj pas, koji skače na mene
bez obzira koliko ga ja gurao kolenima u grudi.
Tvoj pas, koji krši pravila čopora
i ruši hijerarhiju za koju sam godinama radio da je uspostavim.
Tvoj mešanac, koje nagrađuje tvoju ljubaznu prirodu anarhijom.
Ovo je da ga zadrži unutra.
Je li to bio komad naše kuće?
Hej!
Vuci!
Dobri psi!
Pa, dobro ti popodne.
Srećno, mališa.
Hej! Opet ti?
Samo pusti. Pusti!
Stani! Ne!
Stani! Pusti... mali đavole.
Hej! Prekini!
Kad vidiš Oki, prenesi pozdrave.
Neću videti Oki.
Preseći ćeš preko Saunda?
Uštedeće mi dan.
Koštaće te života.
Radio sam to ranije.
Led je sada nepredvidiv.
Uspećemo. Slušaj me,
kloni se kontaka sa ljudima dok se ne vratim sa lekovima.
Ko bi bio toliko lud da dođe ovamo po ovom vremenu?
Dobro, Togo.
Vuci!
Dobar pas! Idemo!
Šta je, štenci, sad se bojimo leda?
Onaj koji nema stomak za ovu borbu,
neka krene. Pasoš će mu biti napravljen.
Mi nećemo umreti u toj pasjoj družini.
Stari psi zaboravljaju ali on će se sećati, sa ponosom,
podviga koje je načinio tog dana.
Tada će naša imena, dobro poznata njegovim usnama,
Sepala, vozač,
Fric i Sali, Moli i Red i Togo,
veliki Togo na čelu,
biti u njihovim činijama za vodu uvek u svežem sećanju.
A psi u Noumu, koji su sad u krevetu, smatraće sebe prokletim što nisu bili ovde.
Nas nekoliko, nas nekoliko srećnika, mi smo grupa šampiona.
Trčite, moji štenci. Trčite!
Maks, daj ovo u Asošiejted Pres.
Ljudi treba da znaju šta se dešava ovde.
Ovo je sve?
To je sve što imam.
SIJETL
KUGA PRETI HILJADAMA U NOUMU
"Temperatura je skoro 60 stepeni ispod nule
a udari vetra i do 50 milja na sat."
"Čovek i pas rizikuje sve
na putu od 640 milja."
Sa životima na kocki,
odigrava se herojska trka pod uslovima tako jezivim da ih jedva možemo zamisliti.
Pitanje na svačijim usnama nije "mogu li stići tamo i nazad na vreme?"
već "da li uopšte mogu stići tamo i nazad?"
Dobri ste, štenci. Dobri ste!
Tvoja ruta je iscrpljujuća.
Bilo je i gore.
Znači, sad za Nulato?
Za sat.
Zašto? Smetamo ti?
Samo mi beli čovek smeta.
Trpim te samo zato što mi se sviđa tvoj mali pas.
Kladio bi se na mog malog psa.
Ima svojih prednosti biti u ovom odmorištu u vreme trke.
Većina pasa, kad stigne u Šaktulik, ima zabrinutost u očima.
Ovaj, nikada.
Ovaj želi da požuri i pobedi
da bi mogao da juri karibua i bori se sa polarnim medvedom.
Pokušao sam da ga se otarasim, znaš.
Dva puta.
Vou!
Kada sam rekao ocu da odlazim na Aljasku,
smejao mi se. Mislio je da je šala.
Samo bi idiot bio toliko lud
da napusti zanat u Norveškoj da bi bio nezaposlen u Americi.
Kada sam izgovorio reč "zlato", ošamario me.
I obećao mi da je jedino zlato koje ću naći na Aljasci
je ono koje sam poneo u svojim zubima.
Bio je u pravu.
Iskopao sam toliko rupa u ovoj zemlji.
Zakon verovatnoće bi rekao, ponajmanje, da sam našao bar nešto zlata, ali...
ne.
Moj posao su psi, ne ljubimci. Radni psi.
I teške odluke se moraju donositi.
Ako je ovo najteža odluka koju ćemo ikada doneti,
onda nas možeš smatrati srećnima.
Ti vidiš dušu i nešto ljupko.
Sve što ja vidim je nevolja, gubljenje vremena i neuspeh.
Pokret!
Oh, on je jednostavno savršen.
On je umetnik bežanja, kao što već rekoh.
Oh. Ne brinite za to. Želim da bude kućni pas.
Pa, kućni, baš, možda...
Prošle zime imala sam vukove na vratima.
Skakali bi na prozor i zurili u mene.
Verujte mi. Nije bilo vukova u Irskoj, gde sam odrasla.
Ali sa ovim momkom pored mene, nijedan vuk se neće usuditi da uđe.
Bar dok im on ne otvori vrata.
Izvinite?
Žene me upravo podseća da moramo da krenemo.
Uživajte u vašem štenetu.
Hvala vam.
U redu je, srce. Ovo je tvoj novi dom.
Biće on dobro.
Ok, vuci!
Sad je dosta, šašavi mešanče.
Ti nisi pas, ti si sam Đavo.
Tako je. Samo nastavi da trčiš.
Nema izlaza.
Sve vreme sveta.
Trči dok se ne umoriš, onda ćemo početi da radimo na vaspitanju.
'Ej! Nije ti ovo više Litl Krik, mali huliganu.
A, to je bolje.
Tako je.
Bićeš ti dobar momak
i spremiću ti lep biftek za ručak.
O, ne! Ne. Ne!
Vuci! Vuci!
Vou!
Voa!
Hej!
Svaki predator miljama unaokolo namiriše tu krv.
Pokušavam da ti spasim život.
Ok, Ruski, pođi sa mnom.
Hajde, gore. gore.
Dobar pas.
O, ne. I ne pomišljaj na to.
U redu. Poslednji red za tebe.
Upoznaj Ilsu. Pokušaš li nešto s njom, obećavam ti, zažalićeš.
Dobro, vuci!
Dobro, pretrčao si Ilsu. Da vidimo kakav si napred.
Dobro.
Hajde.
Dobar pas, Džens.
Ho!
Dobri štenci.
Dobri psi! Dobri psi! Dobri psi!
Vou!
Ovo je najneverovatnija stvar koju sam ikada video.
On nije za zapregu, on je vođa.
Trebalo je da vidiš. Pretrčao je svakoga od njih.
On je neverovatan. Budući šampion. - Ima krvi.
Bila si u pravu. On ima srce za preživljavanje.
Daću mu ime Togo.
Posle admirala. Mali pas nazvan po malom psu.
Pristaje mu.
Dušo! Dođi, molim te.
Dođi. Obiđi ga, neće da se mrdne.
U poslu sam. - Ovde. Pored mene.
Molim te.
Ok, zovi ga sad. Reci mu da dođe u spavaću sobu.
Hajde.
Togo, dođi.
Ponovo.
Nije fer. - Naravno da jeste. Opet, sugestivnije.
Togo, dođi u ovu sobu!
Moj muž pokušava da dokaže neku poentu.
Nema pasa u spavaćoj sobi.
Dobar dečko, Togo. Dobar dečko.
Izvanredno!
Dobar pas.
Ne zanima me šta guverner kaže, nije u pravu.
Bez obzira šta ti osećaš, Džafet...
Gđo. Sepala.
Bilo koji vozač bio bi srećan da preživi 30 milja po ovom vremenu.
Sepala je jedini koji može da preživi duži put!
Kakva je to budalaština sa štafetom?
Uh, sad, Konstanca, ovo je dobra stvar.
To je to? - Da.
Četrnaest timova stacioniranih na ovim odmorištima
između Nenane i Šaktulika.
Dok mi razgovaramo, oni prelaze kraće putanje
predajući serum sa jednih sanki na sledeće.
I na kraju, dva tima će otići do ovih odmorišta i čekati Sepalu.
Trebaće nam još jedne sanke za poslednju deonicu.
Da li je izvodljivo da nam sastavite još jedan tim?
Naravno.
Mislite da bi ih vaš Gunar, vozio?
Naravno. - Dobro.
Kada se guverner setio ovoga?
Dvanaest sati pošto je Sepala krenuo.
Prepustite političaru da menja pravila pošto igra počne.
Ne. Ovo je dobra stvar.
Sepala neće morati da ide tako daleko.
BAli on nema pojma o štafeti. - Tačno.
Samo... molim te.
Prema najboljoj proceni,
pošiljka bi trebala da bude u odmorištu u Šaktuliku sutra.
Guvernerovi ljudi sada rade na tome.
Po svim proračunima, kada Sepala stigne u Šaktulik sutra,
serum će ga čekati tamo.
On je sada u Šaktuliku.
Ili je prošao. - Šta? Ne. Ne, to nije moguće.
Znam svog muža, ako ima leda na Norton Saundu, prešao je preko njega.
Po ovom nevremenu? Sigurno neće pokušati da pređe...
Naravno da hoće.
Ako ide oko Saunda to je 90 milja, ako pređe to je 20.
Dobija po dan u oba smera.
Džordž, ako ima leda na Saundu, on ga je prešao.
I ako se ne sretnu na odmorištu...
Onda će se sresti na putu.
ima 1.000 mogućnosti da vozač promaši drugog na putu.
Hiljadu načina, po dobrom vremenu.
Ti to znaš. - Da.
Znači, ako moj muž magično ne naleti na vaš tim,
onaj koji čak i ne traži,
on i njegovi psi će nastaviti za Nenanu.
A vaš vozač, kada shvati da ih je promašio,
on će krenuti sam.
Ali on to ne bi uradio, zar ne?
Ko je to? Ko je vozač? - Henri Ivanov.
Henri je čvrst i hrabar,
i on neće sedeti ispred tople vatre dok deca umiru.
To tvrdim. Krenuće.
Da li može?
Ne želim da špekulišem sa životom vozača.
Može li?
Pretpostavljam da Henrija nećemo pronaći pre proleća.
Ni njega, ni njegove pse, ni serum, dok ne otopli.
Ali, uh...
Pre četiri dana, u ovoj istoj prostoriji,
zaključili smo da samo jedan čovek i samo jedan pas mogu to da izvedu.
I ništa se nije promenilo osim vremena.
Pogoršalo se.
Sva ta deca... izgubljena.
Molite se da se sretnu.
Dži! Dži!
Dži! Dži! Krug.
Vuci! Dži! Dži!
Pusti. Pusti!
Ho! Ho!
Pusti!
Ho!
Ne, ne, ne, ne, ne.
Sep, ne!
Nemoj!
Sep! Sep!
Imam serum!
Ne! Imam serum.
Sep!
Ne!
Bil Šenon je prošao prvu deonicu. Vozio je noću.
50 ispod nule, lagano.
Stigao je u Tolovanu sa licem crnim od promrzlina.
Predao je Edu Kalandsu.
Morali su da mu sipaju toplu vodu preko šaka jer su mu bile zalepljene za sanke.
Onda je išao Tomi Petsi.
Onda Džekskru.
Ali niko od nas nije kao ti, Sep.
Sep? - Da, šta?
Da li si ok?
Naravno. Nikad bolje.
Šta je s njim?
Šta s njim?
Molim te shvati ovo na pravi način, ok?
Taj tu, to je najbolji pas koga sam ikada znao...
ali ono što gledam je istrošena životinja.
Jeste. Ovo nevreme umalo da uništi sve moje štence.
Ne bih bio pravi prijatelj ako ne kažem ono što mislim...
Ostavi ga ovde. Brinuću se o njemu dok se vreme ne promeni.
On je moj vođa!
Učini sebi uslugu i gledaj svoja posla.
U redu, Sep.
Izvini.
Nisam trebao tako sa tobom da razgovaram.
Ne opterećuj se time.
Ne, to je bilo sramotno od mene.
Pogotovo zato što si to rekao u najboljoj nameri.
Šta god da se desi sutra,
sreća ili propast, to je moja odgovornost.
Ali hvala ti, Henri, jer brineš za psa.
Nema puno takvih.
"Na spavanje, na spavanje.
Dugi, svetli dan je završen.
I tama se diže iz zalaska sunca.
Na spavanje, na spavanje.
Kakva god da su zadovoljstva, ona nestaju zajedno sa danom.
Kakve god da su žalosti, u snu one nestaju.
Na spavanje, na spavanje.
Spavaj tužno srce i pusti da prošlost bude prošlost.
Spavaj, srećna dušo.
Ceo će život zaspati na kraju.
Na spavanje.
Na spavanje."
I dalje imam vremena za opkladu?
Hvala ti na gostoprimstvu.
Izgleda da sam pogrešio.
Nisi pogrešio. Kocka je bačena. Uspećemo.
U redu, Togo! Vuci!
Opet će preći preko Saunda.
Sepala, ne!
On zna šta je ostalo u njegovim psima.
za njega, to je Saund ili ništa.
Vuci!
Dži! Dži!
Ho! Ho!
Dobri štenci!
Dobri psi!
Dobar pas! Idemo štenci!
Hajde!
Drži, Togo!
Dobar pas.
Trči!
10 GODINA RANIJE VELIKA NAGRADA ALJASKE
Trčite, štenci!
Idemo! Idemo! - Hajde, hajde, hajde!
Još 20 dolara na Leonarda Sepalu.
20 dolara na te malene pse.
Skoti Alen, najslavniji vozač svih vremena,
bio je na poslednjem odmorištu u vođstvu.
Prijatelju, ova trka je gotova.
Vidite ono?
To je najbolji pseći tim na svetu, baš tu.
Vuci! Vuci! - Oni znaju ko su,
vreme je da saznamo ko smo mi.
Hajde! Idemo, štenci!
Ho! Ho!
Ho! Ho! Ho! Ho!
Vuci! Dobar pas!
Idemo, psi! Idemo, psi!
Vuci! Vuci! Vuci! Vuci!
Dobri psi! Dobri psi! Dobri psi!
Vuci, kuco!
Vuuu-huuu!
Wait a minute.
To nije Skoti.
Ko je to?
To je, moji prijatelji, Leonard Sepala i njegovi maleni psi.
Huuuu!
Voaaa!
Čestitke, Sep.
Togo. Zdravo.
Odlično. Uspeo si.
Dobar dečko.
Da li si ikada pomislila da ćemo imati takvu stvar na zidu?
Nikada nisam pomislila da ćemo dobiti 5.000 novčane nagrade.
Novčanu nagradu ne možeš okačiti na zid.
U stvari, možeš ako imaš dovoljno ekserčića.
Sve to zahvaljujući ovom izazivaču problema.
Jedini koji te nikada nije podcenio si bio ti.
I moja genijalna žena.
Moja lepa, genijalna žena.
Ho!
Vuci!
Gore! Gore! Gore!
Trči!
Vuci!
Togo! Vuci! Hajde!
Dobar pas!
Trčite, štenci!
Uspeli smo.
Uspeli smo!
Vou! Vou!
Bez obzira šta se dogodi, oprosti mi.
Vuci, Togo! Vuci!
Vuci! Vuci!
Vuci, Togo!
Vuci!
Ne, Fric. Čekaj! Čekaj!
To!
To! Vuci!
Dobar dečko, Togo! Dobar pas.
Dobri psi!
Idemo gore, štenci.
Mogu ja to da uradim
Ja ću. Pij to.
Zašto?
Ovaj pas umire
Borovina joj je upale u oči.
Hvala ti što radiš ovo, Gunar.
Uradiću bilo šta, da pomognem.
Najviše se bojim da bi mogao biti udaljen nekoliko milja a...
Ništa slično se neće desiti.
Sep je najbolji vozač koga znam. Ništa ga neće sprečiti da dođe kući.
Ako ćeš ti spremiti sanke, ja cu pripremiti pse.
Ne, ne, gđo Sepala. Mogu i jedno i drugo.
Treba da spavate.
Dovoljno sam bila u kući.
Ako ti je svejedno, ja ću spremiti pse.
Naravno. Šta mislite koga treba da imam za vođu?
Foks je najbolji pas koji je ostao. U paru sa Baltom.
Neće dobiti nijednu trku,
ali će razgrtati sneg i trčati kući na večeru.
Hvala vam.
Povuci!
Dobri psi.
Prenesi mu da ga hor očekuje.
Sa zadovoljstvom.
Foks, Balto. Vuci!
Pođi sa mnom.
Nemam vremena.
Dođi.
Treba da krenem.
Sinoć sam bio zabrinut zbog tebe.
Mislio sam da si zagrizao više nego što možeš da sažvaćeš.
Onda sam video ovo.
I zapitao se...
"Zašto bi Amituk brinuo za bilo koga...
ko ovako prevari smrt?"
Sad ćeš se voziti na sankama.
Čak iako je to samo 20 milja.
Dođi sad, vozi se jednom u sankama.
Ostani.
Vuci!
Hou!
Togo! Žao mi je. Ne mogu ti pomoći.
Ne vidim.
Moramo stići do sledećeg odmorišta.
Vodi nas kod Big Džoa. Znam da možeš.
Dobar pas. Dobar pas.
Vuci!
O, ne.
Togo?
Ne možemo da stanemo. Moramo da nastavimo.
Da li razumeš? Ako stanemo, mrtvi smo.
Slušaj me, ako staneš, umireš.
Sepala? - O!
Sepala, jesi li ti? - O, Bože.
Džo, ovde smo.
O, Bože.
Serum je na sankama.
Uđi unutra. Ja ću smestiti pse u boks.
Hvala ti. Ali njega ne.
Ti si veličanstven.
Veličanstven. Veličanstven.
Sepala! Unutra.
E, pa, Leonarde, tvoja trka je gotova.
Popij piće sa mnom.
Ovaj, ovaj ovde.
Sve te milje po nevremenu, 12 godina star.
To je prosto neverovatno.
Poželite mi sreću.
Čarli, uspeo si.
Evo. - To je serum?
Ugrej ovo. - Jasno.
Srećno, Gunar. - Hvala.
Moji psi, moji psi, oni... treba mi pomoć.
Sanke stižu u grad.
Evo.
Hvala ti.
Gospodine, treba mi vaše ime, da zabeležim, gospodine.
Gunar Kasen.
"Gunar Kesen." Odlično.
A vodeći pas, kako se zove?
Jedan se zove Foks.
"Foks"?
Ljudi će misliti da je stvarno lisica. A drugi, kako se zove?
Balto.
"Balto." Da. Odlično.
Hej! Slikaj tog psa tamo.
To je Balto. Šampionski spasitelj Nouma.
Morao bi da ostaneš bar još nedelju dana.
Pogledaj ovo.
Znam, samo želim da se sebi posvetiš malo više...
Bio si dobar domaćin, Džo.
Brinuo si o meni i mojim psima kao o porodici.
Hvala ti.
Sposoban je za to?
Uspećemo.
Pas je u našoj spavaćoj sobi.
Da, jeste.
Pas je u našem krevetu.
Da. Jeste.
Trebalo je da me probudiš.
Imao si ga za sebe dovoljno dugo.
A onda, opet, kad čujem kako to novine pišu,
ti nisi ni izašao iz kuće. To su bili Balto i Gunar.
Imamo društvo.
Ako volite kruške, mislim da će vam ovo doneti osmeh na lice.
Hvala ti, Eien. Uđite.
A, slanina. ovo je najbolja koju sam napravio.
Hvala ti, Bil.
Hej, Sep!
Stvarno, ovo je previše.
O, nije ni izbliza dovoljno.
Dobro jutro, Den.
Jutro, Konstanca.
Sep.
Imao sam neka krzna pa sam ih napunio slamom.
Znaš, nešto da bude između njega i hladnog poda.
Hej, Togo.
Napravio sam ti nešto.
Hajde. Probaj.
Hajde.
Hvala ti, Den. Sedi. Doneću ti kafu.
Uh, ne. Ne, mislim, voleo bih,
ali moram da odem kod mojih pasa,
pa, hvala vam.
Sep.
Jutro, Den.
Kuc-kuc. - Zdravo gradonačelniče. Uđite.
U redu je, onda?
Sep, hvala ti puno.
Zahvalni smo na svemu što ste učinili za nas.
Večno smo vam zahvalni, g. Sepala.
Hvala vam puno. - Hvala vam.
Ne, previše je.
Zdravo, Sali. Zdravo, Dev. Hoćete li da uđete?
Za mene? - Mm-hmm.
To je Togo.
Hvala ti.
Tata ga je napravio, ali sam ga ja obojila.
Pa baš liči, Sali. Hvala ti.
Sviđaju mu se njegove uši.
Neko drugi bi uživao u svemu ovome ali ne i neko kao što ste vi.
Jesam li u pravu?
Misliš da će mu biti toplo napolju?
Ne bih došao da ona nije insistirala.
Želela je da ga vidi...
a ja želim da budem uz nju u svakom momentu.
Okolo.
Gore? - Gore.
Čudno je. Znate, ja... vidim je a ipak...
ne znam kako to da opišem, neizrecivo je.
Ima li to smisla?
Kao da svaki trenutak koji sam sa njom deluje nestvarno a ipak...
ipak je tu.
G. Sepala...
Da li će Togo umreti?
Leonarda. Leonarde.
Izvinite. imam tortu za vas, molim vas ostanite.
Ok. - Molim vas.
Leonarde, vrati se unutra i izvini se.
Oni su gosti u našem domu.
Izvini se umesto mene.
Nije mislila ništa loše. Ona je samo dete.
Znam. Rekla je istinu.
Ne, ne govori tako. On se oporavlja.
To nije zimska slabost. On nema lošu šapu.
Znaš to. Viđala si to već.
Može li neki drugi pas da vodi?
Nikada nećemo znati.
Mislim da treba da razmisliš o svetu u kome Dev nema dete
a ja nemam muža.
Sve na šta si ikada pokušala da me upozoriš se ostvarilo.
Vodio sam ga do smrti.
Jesam.
I uopšte nisam spreman.
Čuvaj se.
Moram da idem.
Moram na posao.
Oprosti mi.
Togo. Togo! Hej. Dođi.
Togo! Hej! Dođi.
Dođi odmah. Togo, dođi odmah. Dođi.
Togo! Dođi. Smiri se.
Povuci!
Tiho!
Ok. Vuci!
Togo, hoćeš malo slanine?
Dobar dečko. Tog...
Ne! Ne, ne, ne, ne. Ne! Togo! Hej!
Hej! Togo!
Togo! Togo, dođi!
Togo!
Vouu!
Bilo je glupavo što sam mislio da bi Togo ikada mogao biti odbijen.
Uvek sam mislio da on živi za sanke.
A on je sve vreme živeo za mene.
Nastavili smo put.
Otkrili smo da je šetnja dobra kao i trčanje.
Kao i uvek, Konstanca je bila u pravu.
Togo je imao srce za preživljavanje.
Niti oluja veka,
niti iznurujuća trka za serumom ga nisu mogli zaustaviti.
Živeo je svoje zlatne godine uz novi posao...
posao oca.
Dve godine ostavljao je potomstvo.
I dok je ostatak Amerike slavio Balta,
vozači iz celog sveta laktali su se da dobiju jednog iz Togove linije.
Odgajivači od Ferbanksa do Mejna
odgajali su ono što će biti poznato kao Sepala Siberijanci.
Rasa cenjena zbog svoje inteligencije, snage, hrabrosti,
ali najviše od svega, po dobroj prirodi i neuobičajenoj vezi sa ljudima.
Napustio nas je u utorak u decembru.
Konstanca i ja nastavili smo da radimo sa psima
jer ako si među njima dovoljno dugo...
Hou!
hoće da ti se uvuku pod kožu.
I ako si imao sreće da poznaješ jednog sjajnog,
oni nikada ne odu.
Ostaju s tobom sve dok si živ.
Upregnuti u tvoje srce,
dajući sve od sebe...
Vuci!
Uvek.
20 TIMOVA UČESTVOVALO JE 1925. U PRENOŠENJU SERUMA
19 TIMOVA PREŠLO JE U PROSEKU PO 31 MILJU
1 TIM PREŠAO JE 264 MILJE
PODIGNUT JE SPOMENIK U NJUJORŠKOM CENTRAL PARKU U SEĆANJE NA TRKU SA SERUMOM IZ 1925. GODINE
TO JE STATUA BALTA
2011. MAGAZIN TAJM PROGLASIO JE TOGOA ZA NAJHEROJSKIJU ŽIVOTINJU SVIH VREMENA