TOLKIEN: DINCOLO DE POVESTE
SOMME, FRANÞA PRIMUL RÃZBOI MONDIAL
Domnule, unde vã duceþi?
Mai încolo, sã gãsesc un prieten.
Dacã nu mã întorc, ºtii unde sã-mi trimiþi lucrurile.
Staþi...
Domnule, staþi!
Dle Tolkien!
Domnule, nu faceþi asta! Aveþi nevoie de odihnã.
Nu, mã simt bine.
Întoarce-te la baracã ºi aºteaptã-mã acolo.
Chiar trebuie sã vã întindeþi.
Doctorul a spus cã febra se poate agrava. Nu cred...
Hodges, rãmâi aici! Þi-o ordon.
Acoperiþi-vã faþa! La pãmânt!
Apa aia era rece.
Trebuie sã vã încãlziþi.
Drumul pânã în prima linie e lung.
Nu cred cã va fi o noapte blândã.
SAREHOLE MILL, ANGLIA
- Luptaþi! - Dar sunt atât de mulþi!
Avem nevoie de întãriri.
Capturaþi steagul!
Am luat steagul!
Opriþi-i! Ne scapã.
Unde e Tolkien?
- Unde e? - Tolkien!
M-am rugat pentru un catâr puternic, care sã care cutiile ºi, iatã,
rugãciunile mi-au fost ascultate.
Unde mergem?
La Birmingham. Du-te ºi fã-þi bagajul!
- De ce? - Pentru cã aºa spun eu.
Pentru cã pãrintele Francis ne-a gãsit camere.
A fost foarte generos.
Cautã o cutie ºi strânge-þi lucrurile.
Nu vreau sã merg la Birmingham.
Fiþi atenþi amândoi!
Noi...
Vino încoace, Hilary!
Bãieþi, ne aºteaptã vremuri grele,
avem noroc cã ne bucurãm de sprijinul bisericii.
Cum tatãl vostru nu mai e...
Ronald.
Ronald!
"Ubi bene ibi patria." Îþi aminteºti, dragul meu?
Acasã e acolo unde eºti fericit.
O sã ne gãsim locul nostru, iubirea mea.
Ia toate amintirile astea în suflet.
Închide-le bine ºi vor rãmâne acolo veºnic. Îþi promit.
Bãieþi, ascultaþi-mã!
ªtiþi ce înseamnã paupertatea?
Situaþia în care ne aflãm noi acum?
Când eram micuþã, aºa începeau toate romanele.
O familie de oameni buni ºi curajoºi
ajungeau brusc într-o situaþie de paupertate.
ªi cum scãpau?
Descoperind o comoarã colosalã.
Sau cãsãtorindu-se cu un om bogat.
Eu nu mã însor cu nimeni.
Atunci trebuie sã ne bazãm pe comoarã.
Dar oamenii nu gãsesc comori în realitate, mamã.
Nu pot sã te pãcãlesc, John Ronald, nu?
Sã spunem cã existã comori
ºi comori.
ªi s-o lãsãm aºa.
Sã începem, Ronald!
Pãmântul începu sã tremure din cauza greutãþii dragonului
care se târa spre apã,
iar un nor de venin zbura în faþa lui,
în timp ce fornãia ºi rãgea!
Dar Sigurd aºteptã ca dragonul sã treacã peste groapã,
apoi îi înfipse sãgeata sub umãrul stâng,
direct în inimã!
Dragonul lovi cu coada, spãrgând bolovani
ºi doborând copaci în jurul sãu.
Apoi spuse, cu ultima rãsuflare:
"Oricine m-ar fi ucis,"
"aurul acesta va fi nenorocirea ta ºi a tuturor celor care pun mâna pe el."
Sigurd rãspunse:
"Nu mã voi atinge de el,"
"dacã pierderea lui îmi va aduce nemurirea."
"Dar toþi oamenii mor,"
"iar cei curajoºi nu lasã moartea sã-i îndepãrteze de ce-ºi doresc."
ªtii cât de penibil pari?
Serios? În latinã sunt ºi mai amuzant.
ªtii ce înseamnã? Un neg mãrunt.
Nu.
Acum vorbeºti ca un pãun beat, prostule!
Bunã, mamã! Mi-ai luat timbrele?
Bunã, mamã!
Unde le-ai pus?
Domnule?
Va trebui sã merg mai departe.
Gaz otrãvitor, domnule!
Abia aºtept sã-i vãd pe bãieþi.
Bãieþi, am avut dreptate.
E o fiarã giganticã, cu picioare uriaºe, acoperite de solzi,
cu colþi enormi, cum n-am mai vãzut.
Roade din ceea ce presupun
cã e femurul unui bãieþel.
Pe de altã parte, aveþi tort acolo.
King Edward's? E o ºcoalã foarte bunã.
ªi ei sunt bãieþi foarte inteligenþi, dnã Faulkner.
Foarte sârguincioºi.
La sosirea din Africa, mama lor i-a educat acasã,
iar acum vorbesc mai multe limbi.
Da, dar pe plan social.
Bãieþii dv. se vor gãsi între cele mai bune familii din Birmingham.
Cu siguranþã e o mare diferenþã faþã de Africa.
Au trãit în Anglia
mult mai mult decât în Bloemfontein.
Nu-i aºa, bãieþi?
Da, rareori ne mai luãm suliþele cu noi.
A fost greu sã le gãsiþi un cãmin, nu?
Au avut vreo douã case temporare.
Au nevoie de influenþa civilizatoare
a unui mediu stabil ºi rafinat.
Ca al dv., dnã Faulkner.
Defectul meu
e cã sunt prea generoasã cu tinerii mei locatari.
Mã ataºez prea mult de ei.
Edith, altã orfanã, e ca propria mea fiicã.
Ridicã-te, noule sosit!
Tol-Kine.
Se pronunþã Keen, domnule.
- Poftim? - Se pronunþã Tolkeen.
Nu Tol-Kine. Scuze.
Stai jos!
Cum suntem atât de pretenþioºi cu pronunþiile în dimineaþa asta,
sã scoatem cãrþile de Chaucer.
Dl Tol-Keen va încerca sã þinã pasul cu noi.
Mackintosh, începe!
Pentru numele lui Dumnezeu! Goodson-Thomas.
Wiseman.
Dle Tol-Keen.
Paseazã-i lui Tolkien. În extremã.
Tâmpitule!
Nu vorbi! Nu scoate o vorbã!
Dacã mã întreabã ceva?
N-o va face.
Nu e interesat de tine.
Intrã!
Credeþi cã n-am nimic mai bun de fãcut
decât sã vã rezolv gâlcevile?
Nu, domnule. Nu cred asta.
Relaþiile din ºcoalã sunt temelia educaþiei.
Nu asta spunem la King Edward's?
Dle director, cu tot respectul, eu ºi Gilson doar jucam rugby.
Un pic cam brutal, recunosc, dar...
Bãrbaþii trebuie sã fie camarazi. Indiferent de unde provin.
De la cel mai nobil,
la cel mai mãrunt.
- Dumneata ºi domnul... - Tolkien.
... veþi arãta asta întregii ºcoli.
Veþi face totul împreunã întreg trimestrul.
- Dar... - Totul!
Am înþeles.
- Ne-a fãcut vasali. - Nu e cam mult?
E un standard imposibil. Scopul sãu e umilirea mea.
- Nu mã umileºte ºi pe mine? - Tu eºti irelevant.
- De ce tot spui asta? - Pentru cã aºa e.
Nu. Poate cã nu provin dintr-o familie nobilã...
Nu e asta! Eºti irelevant pentru director.
- ªi tu nu? - Nu.
Pentru cã eºti deosebit.
Pentru cã sunt fiul lui.
Nu te opri, Edith!
- Christopher, dragule! - Gilson.
Christopher, nu te miºca!
- Gilson, nu fi absurd! - Christopher. Ia loc!
- Terminã! - Chris, stai jos!
Suntem într-o bibliotecã. Stai jos, Christopher!
Ce e?
Mergem sã luãm un ceai.
- ªi? - ªi...
Cum trebuie sã facem totul împreunã...
Eu rãmân aici, mulþumesc.
Cum vrei.
Nu a vrut sã vinã.
Robert voia sã spunã
cã, dupã explicaþiile prietenilor,
a înþeles cã pedeapsa e din vina lui,
nu a ta,
aºa cã ar vrea sã se revanºeze invitându-te la ceai.
Ar trebui sã fii flatat.
Inteligenþa ta l-a enervat.
Te-ar enerva ºi pe tine, dacã ai avea un tatã ca al lui Gilson.
Dacã e un singur bãiat care are note mai mari decât el...
Nu e o scuzã, dar...
Haide!
E mai distractiv decât sã stai printre niºte cãrþi vechi.
Îmi plac cãrþile.
ªi nouã.
Geoffrey Bache Smith.
John Ronald Reuel Tolkien.
- Domnilor, am o idee. - Tolkien.
Gândiþi-vã cã intraþi la Barrow's Stores
ºi mã gãsiþi pãzind uºa cu un bãþ foarte mare...
Unde vrei sã ajungi?
ªi spun cã nu e nevoie sã mâncaþi prãjiturile. Le-am mâncat eu.
Am mâncat atâtea cã mi s-a fãcut rãu...
Asta e natura autoritãþii parentale.
"Am fãcut-o eu, am hotãrât cã e rãu."
"Acum o sã te împiedic pe tine s-o faci."
- Prãjiturile reprezintã... - Tot.
- Tot ce e bun. - Exact.
Tolkien, aici e Barrow's.
Regatul nostru, unde au cel mai bun ceai din oraº.
- Încã un ibric de ceai? - Mulþumesc.
Ce costã mai puþin de un ºiling?
Dar nu pâine prãjitã.
- Gogoºile sunt patru peni. - Bine. O gogoaºã.
- ªi trei furculiþe. - Patru.
- ªi bãþul? - Bãþul?
Tata e exemplul ideal.
Se pricepe la muzicã. O adorã.
Mare parte din tinereþe
a studiat muzica ºi a compus.
Christopher a publicat mai multe piese muzicale.
Nu mai multe, una singurã.
Dã-mi zahãrul!
Dar, când e vorba sã-mi doresc o carierã de compozitor...
Nu. "Visurile muzicale sunt o fantezie."
"Vei face ce am fãcut ºi eu. Le vei lãsa deoparte."
ªi când intervine bãþul?
Bãþul era o metaforã, înceteazã!
ªi mama e la fel.
Ea apreciazã poezia. O adorã.
Dar refuzã s-o ia în calcul drept o posibilã carierã.
Mã vede doar ca avocat sau contabil.
Ea are un bãþ?
Mã duc afarã ºi-þi aduc un bãþ. E bine aºa?
Mulþumesc.
Mãcar voi puteþi discuta cu pãrinþii.
Dacã aº îndrãzni sã spun cã vreau sã fiu pictor, m-ar renega.
- Nu, aº fi decapitat. - Uite bãþul!
N-am mâncat prãjitura pe care au comandat-o.
De ce?
Nu eram sigur cã am destui bani.
Dar asta e dulce.
ªi tu?
Ce-i cu mine?
Trebuie sã-þi doreºti ceva.
Sã scap de aici. Sã fiu liberã.
M-aº duce undeva unde sã nu mã simt ca o orfanã sãracã,
unde toþi ar fi îmbrãcaþi ca regi ºi regine.
ªi n-aº fi acolo ca sã cânt la pian.
Sau ca sã-i car geanta dnei Faulkner.
Aº fi salutatã ºi apreciatã.
Binevenitã.
Du-te la baracã, Hodges!
Lt. Geoffrey Smith îmi e prieten.
Mama lui...
Mama lui mi-a scris.
Nu mai ºtie nimic despre el de sãptãmâni bune.
Nu mi-a rãspuns nici mie la scrisori.
Mã tem cã ar putea fi...
Trebuie sã mã asigur cã e teafãr.
N-are nicio legãturã cu tine.
Trebuie sã fie un prieten bun, domnule.
Cel mai bun.
Ar face acelaºi lucru pentru mine.
Dacã suntem la jumãtatea drumului,
dureazã la fel de mult ºi sã mã întorc, ºi sã continui.
Hodges, te rog!
Sincer sã fiu, la cum arãtaþi,
dacã nu vin cu dv.,
n-o sã-l gãsiþi pe lt. Geoffrey Smith.
Sã vãd dacã pot sã vã fac rost de medicamente.
Geoffrey, încerci sã-mi iei nebunul, ticãlosule?
Domnilor! Am o idee.
ªtiþi care e problema cu legendele pe care le citeºte Tolkien?
- Lumineazã-mã, Robbie! - Nu apar femei în ele.
Nu mã refer la fecioare palide, tremurânde, în turnuri.
Mã refer la femei voluptoase, pasionale.
- Stai jos! - Femei din sudul Europei.
Femei cu ulcioare mari de vin pe cap.
Nu poþi sã stai jos ºi sã taci?
Precum chelneriþa noastrã.
Pentru numele lui Dumnezeu!
Robbie, dacã pierd partida din cauza pãlãvrãgelii tale...
O sã pierzi din cauza mea.
Ce citeºti acum?
Citesc despre tãrâmul morþilor.
- De fapt, încerc. - Înþelegi?
ªi chiar e condus de o femeie uriaºã.
Hel, o zeiþã imensã, nemiloasã.
Nu e suficient de pasional pentru tine?
E chelneriþa noastrã!
Hel?
Da, dominã tãrâmul morþilor. Helheimr.
E locul unde ajung rãzboinicii
dacã nu mor cum trebuie.
- Adicã? - Dacã mor în pace.
De boalã sau bãtrâneþe. Oricum altcumva decât în luptã.
Îmi place ideea asta.
Acum te încântã moartea în bãtãlie?
Nu în sensul propriu.
Pot muri cum decide soarta,
nu eu hotãrãsc asta.
Dar e în puterea mea sã hotãrãsc cum voi trãi.
Cu curaj sau cu sfialã.
Helheimr! E avertismentul, provocarea noastrã.
ªtiu. Dar mai întâi trebuie sã înveþi sã-l pronunþi.
Hai, provoacã-mã! Dã-mi o sarcinã.
- O sã vã arãt cum sã evitaþi Helheimr. - Te provoc...
- ... sã taci 25 de minute. - Gura, Geoffrey!
Vorbesc serios.
Cere-o pe chelneriþã în cãsãtorie.
- Christopher! - Ce?
Excelentã idee!
Robbie, sã nu îndrãzneºti!
E o adevãratã aventurã care sfideazã Helheimrul.
Helheimr!
Doamnã, fecioara din lac, purtãtoarea speranþelor mele!
Îmi faceþi marea onoare
de a împãrþi un viitor infinit cu mine...
Ar trebui sã înfiinþãm un club.
- Ce? - O frãþie.
Nu suntem deja un club al bãutorilor de ceai?
Un club al bãutorilor de ceai
pare ceva mai potrivit pentru mama mea vitregã.
Clubul Ceaiului.
Nu sunã mai bine doar pentru cã-l repeþi tu.
Bãieþii din Birmingham.
Parcã am fi circari.
Bãieþii de la Barrow's Stores.
Barrovieni.
Clubul Ceaiului ºi Societatea Barrovianã.
E prea lung.
C.C.S.B.
Nu sunã a boalã?
Nu-mi pasã cum se cheamã.
Conteazã doar sã ne jurãm credinþã.
Exact.
C.C.S.B. Aºa rãmâne. ªi ce facem?
Schimbãm lumea!
Ce bine! Ceva simplu.
Prin artã, bufonule. Prin puterea artei.
Fraþilor, vã alãturaþi camarazilor voºtri
în încercarea de schimbare a lumii?
- Da. - Da.
Helheimr!
- Helheimr! - Helheimr!
Helheimr!
"Nu cred cã e de noi"
"sã ne þinem dupã lupi,"
"sã ne batem între noi"
"ca niºte pui crescuþi lacomi de zeiþe..."
"... au venit ursitoarele"
"pentru a croi soarta micului rege,"
"au spus cã va fi cel mai celebru rãzboinic,"
"va fi socotit cel mai bun prinþ."
"Au tors cu iuþealã firul sorþii,"
"au tulburat fortãreþele din Brálund..."
Urmaþi-mã!
N-am pãlãrie.
- Poftim? - N-am pãlãrie.
Nu-i nimic.
Oricum aratã ridicol.
Ce înseamnã?
E o aberaþie.
E despre un bãtrân care priveºte o broascã ghinionistã,
care nu poate ateriza uºor, aºa cã o mãnâncã un câine.
- Tu ai inventat asta? - Da.
Toatã limba?
Structurile verbelor, vocabularul, tot.
Urmãtoarea mea limbã va fi muzicalã.
- "Uºa pivniþei." - Uºa pivniþei?
E cel mai muzical cuvânt care-mi vine în minte.
"Uºa pivniþei." E ceva legat de sunet.
Rotunjirea gurii...
Uºa pivniþei.
Dacã o spui la nesfârºit, începe sã sune magic.
Uºa pivniþei.
- E o prostie. - Da, dacã o spui aºa.
Un cuvânt nu e frumos doar pentru cum sunã.
Uºa pivniþei.
E combinaþia dintre sunet ºi înþeles,
uºa cãtre pivniþã,
un loc unde s-ar putea întâmpla ceva magic ºi misterios.
Scuzã-mã, ai respins baza întregii mele limbi?
Limba ta n-are valoare
dacã nu þii cont de acest aspect important.
- Chiar aºa? - Da.
Ascultã!
Mânã.
- Ar putea fi un cuvânt frumos... - Este.
Dar are un înþeles mai profund
datoritã asocierii pe care o facem.
Atingere.
Vorbele nu sunt frumoase doar pentru cã sunã cumva.
Sunt frumoase datoritã înþelesului lor.
- Spune-mi o poveste. - Poftim?
Povestea Uºii Pivniþei.
- Nu pot. - De ce?
Când cineva îmi cere sã cânt la pian...
E cu totul altceva.
Spune-mi o poveste!
În orice limbã vrei.
- Nu fi absurdã! - Povestea Uºii Pivniþei.
Nu, nu sunt maimuþã de circ.
Începe cu sosirea unei prinþese mândre ºi pedante.
- Ai dreptate în privinþa asta. - Cere sã fie distratã.
Prinþesa Uºapivniþei se plictiseºte.
S-a sãturat de torturi ºi brioºe,
- ... de porþelanuri scumpe... - Nu.
Tânjeºte dupã o altã viaþã.
- Nu e un nume. - Ce?
E altceva.
Uºapivniþei nu e numele unei prinþese, nu poate fi.
Uºapivniþei
e un loc.
E un loc. Unul strãvechi.
ªi nu se ajunge acolo decât dupã o cãþãrare periculoasã.
Atârnã... nu...
Nu?
Nu e o cãþãrare...
Uºã...
... cãrare... drum. E un drum.
Un drum printr-o pãdure deasã, întunecatã.
Serios?
ªi în mijlocul Uºiipivniþei, care e un altar,
gãseºti o priveliºte extraordinarã.
E o prinþesã mândrã ºi pedantã?
E un loc venerat de toþi cei ce-l cunosc.
E un loc sacru, iar în mijloc sunt...
Sunt?
Copaci.
Copaci?
Unul de un negru pur ca abanosul, altul alb ca un os.
Fiecare conþine o otravã mortalã în seva sa.
Dar au crescut laolaltã de-a lungul a mii de ani.
Se sprijinã unul pe celãlalt, de parcã s-ar bate sau...
Rãdãcinile...
crengile celor doi copaci se rãsucesc,
se cuprind reciproc,
devenind un singur trunchi noduros.
Sevele lor otrãvitoare s-au amestecat,
creând o poþiune dãtãtoare de viaþã.
Apa din Uºapivniþei.
ªi ce efect are?
- Ce efect are? - Da. Ce efect are?
- Dacã o bei... - Da?
Dacã guºti apa din Uºapivniþei,
îþi dã puterea vederii.
Vederii dincolo de vedere.
Vezi în cele mai profunde ºi întunecate cotloane ale sufletului uman.
E o magie înfometatã, puternicã.
O magie mai mare decât oricare de pânã acum.
De ce ai fãcut asta?
Am fost însufleþitã de spiritul din Uºapivniþei.
E rândul tãu!
Nu.
Ce s-ar putea întâmpla?
N-ar trebui sã înveþi?
Ba da. Mulþumesc.
- Par foarte interesanþi. - Da.
Nu spun cã tot ce spun ei
va fi ceva fascinant.
- O sã fie în regulã. - Da.
Sper cã m-am îmbrãcat cum se cuvine.
Ceai?
Despre ce vorbiþi în mod normal?
Despre tot felul de lucruri interesante.
- Foarte interesante! - Interesante ºi fascinante...
... asta când nu încercãm sã schimbãm lumea.
Când nu încercãm sã schimbãm lumea,
cel mai mult ne concentrãm, drã Bratt...
Spune-mi Edith.
Pe admiterea la universitate.
Toþi vreþi sã ajungeþi la Oxford?
Eu ºi Tolkien.
Ceilalþi vor la Cambridge.
- Trãdãtori mizerabili! - Aveþi emoþii?
Robbie nu.
Nu cred în examinare. Eu scriu ce gândesc.
Dacã vor sã mã noteze e treaba lor.
Ce abordare revoluþionarã!
Mulþumesc.
Mi-ar plãcea sã vã aud cântând la pian, domniºoarã...
Edith.
Cântã excepþional.
ªi tu eºti compozitor, nu, Christopher?
Da.
- A fost publicat. - Dumnezeule!
Ce compozitori admiri?
- Îmi plac romanticii. - ªi mie.
Beethoven. Brahms. Wagner.
Îl apreciez pe Wagner. Nu ºtiu dacã-mi place.
Îl "apreciezi"?
Da. Ca intermediar al emoþiilor.
Operele lui sunt...
Ador Aurul Rinului a lui Wagner.
- Lui Christopher i se par prea lungi. - Ba nu.
E de înþeles.
N-ar trebui sã dureze ºase ore sã spui povestea unui inel magic.
Gilson, nu ºtii despre ce vorbeºti.
Sigur cã operele pot fi considerate lungi ºi laborioase,
dar, pentru mine, muzica, indiferent de lungime,
trebuie neapãrat sã aibã suflet. Senzaþia de îmbãtare...
- Mã tem cã trebuie sã plecãm. - Deja?
Da, dna Faulkner îºi va face griji.
Tollers, dar mai e mult ceai.
Se apropie examenele, eu am de învãþat.
Îmi pare rãu. La revedere!
Mi-a fãcut plãcere.
- La revedere! - La revedere, Edith!
Aduc hainele.
Þi-e ruºine cu mine?
Poftim?
Nu gãsesc altã explicaþie.
Nu ºtiu despre ce vorbeºti.
ªtii cum îmi duc zilele, John.
M-ai vãzut. Sunt doamnã de companie.
Prizonierã.
Nu existã societãþi secrete literare pentru mine.
Nu am scãpare.
Cânt la pian pentru dna Faulkner.
Cânt melodii oribile, siropoase, la pian.
Stau cu ea ºi seara. Îi citesc. Cos cu ea.
O ascult.
Sunt pasionatã de Wagner.
Vreau sã vorbesc despre el. Sã discut. Sã dezbat.
Dar tu...
Adãpostiþi-vã!
Fugiþi, domnule!
Cred cã suntem în siguranþã.
E în regulã.
Domnule, sã rãmânem aici.
Hai sã rãmânem aici!
Nu ºtii nimic mai vesel?
"Siluete în pâclã,"
"nu v-am mai vãzut de mult"
"Mâini ºi chipuri palide, ochi muþi"
"încoronate cu o ghirlandã lucratã de mâini moarte"
"Din amintiri ce nu pier"
"Una dintre voi e înaltã ºi subþire"
"Bunã pentru iubit ºi bun camarad de luptã"
"Doar pata unui scandal mortal"
"Doar asta ºi anii ce-au trecut"
- E groaznicã. - E superbã.
- Nu fi tâmpit! - Nu e gata.
E minunatã!
Are ceva grecesc. Iubirea camarazilor.
E foarte sentimentalã. Ar trebui sã fii mândru.
Bun... Cine urmeazã? Tollers?
Nu, n-am nimic nou.
Serios?
Dacã Tolkien trãdeazã frãþia cu o paginã goalã,
o sã vã prezint eu ceva degenerat.
Nu e de bine!
Dumnezeule!
E o copie, din pãcate.
Am nevoie de modele vii.
Slabe ºanse, fireºte!
Bãnuiesc cã ãsta nu e al tãu.
Pretenþiile aristocrate ale tatãlui meu?
Evident, n-are puºcã,
o casã uriaºã ºi o liotã de cockeri.
Chiar n-ai scris nimic?
Nici mãcar inspirat de dra Bratt?
Nu fi nesimþit, Wiseman. Eu ºi Edith suntem doar colocatari.
Deci inima ei n-a fost cuceritã? Mulþumesc, Tolkien. E bine de ºtiut.
N-ai scris nimic?
Nu îmi stã mintea la scris. Nu mã pot concentra.
ªtii ce cred cã sugereazã asta?
Constipaþie?
Iubire. Împãrtãºitã sau nu.
Da. Mulþumesc.
Ce descriere profundã a condiþiei umane, Chris!
Pãcat cã nu se regãseºte ºi în muzica ta.
Sunt surprins cã vrei sã credem
o vorbã din ce spui.
Cum adicã?
Ne-ai ascuns-o pe încântãtoarea drã Bratt.
Cine ºtie ce altceva mai tãinuieºti.
Christopher!
O soþie, trei copii ºi o fermã în Argentina. Dacã tot întrebi.
Aº vrea sã am viaþa secretã a lui Tolkien, nu, Geoff?
Putem sã jucãm?
Nu spuneai cã e plecat?
Era.
Este...
Geoffrey, dã-l încoace! Mulþumesc.
Unde sã pun astea?
Grãbeºte-te!
- Domnule. - Dle director!
Ce-i asta?
Ai spus dumneata cã pot sã invit câþiva prieteni.
Cât eºti plecat.
Mãtuºa ta se simte mai bine.
M-am întors.
Am treabã. Trimite-i acasã!
Le-am promis bãieþilor cã pot rãmâne peste noapte.
Circumstanþele s-au schimbat.
ªi vor pleca acasã.
Helheimr.
Nu fi ridicol!
Helheimr.
Dacã nu acum, atunci când?
Domnule?
Prefer sã nu îmi încalc oferta de ospitalitate.
Mi se pare nedemn de un gentleman.
Þi se pare...
Iartã-mã. Cum ai spus?
Nedemn de un gentleman.
Tatã, ar fi o nesimþire. Bãieþii au venit sã înveþe.
ªi sã joace biliard.
Da, ºi sã joace biliard.
Am muncit din greu. ªi sunt prietenii mei.
Le-am fãcut o promisiune ºi...
cu tot respectul, vreau sã mã þin de ea.
Foarte bine.
Gilson! Eºti un erou.
- Bãieþi, terminaþi! - Un erou!
Helheimr.
E un cuvânt în germana veche care nu poate fi tradus în englezã,
înseamnã un cadou oferit cu teamã, dupã o ceartã.
Drachenfutter.
Cuvânt cu cuvânt înseamnã "mâncare de dragon".
Tetralogia lui Richard Wagner CICLUL INELULUI - Inelul Nibelungilor
Acum sunt dragon?
Wagner a compus-o în patru acte.
Începe cu un inel,
unul magic, care poate stãpâni întreaga lume
ºi e fãurit de un pitic.
De Alberich.
Am învãþat un pic din mitologia germanã.
Dar, pentru a controla puterile inelului, trebuie sã renunþi la iubire.
E un schimb inteligent, zic eu.
Asta pentru cã eºti un viking cu inima împietritã.
Douã, vã rog. În galeria superioarã.
- Galeriile sunt pline. - Poftim?
Galeriile sunt pline, îmi pare rãu.
N-aveþi niciun loc?
Asta înseamnã cã e plin, domnule.
Existã locuri în primul balcon.
Primul balcon.
Dar costã cinci ºilingi.
ªi îi rugãm pe clienþi
sã se îmbrace cum se cuvine pentru acea zonã.
Haide!
Edith.
Vino cu mine!
- Scuze. - Nu-i nimic.
E umilitor.
Sã numeri bãnuþii. E ruºinos!
Nu voi trãi aºa!
ªi nici tu.
- Sunt doar bilete. Putem... - Nu e vorba de asta.
E vorba de pierderea celor dragi.
De îngrijirea lor.
Mama...
Era bolnavã.
Nu ºtiu ce avea.
Dar poate cã, dacã mi-aº fi permis sã chem un doctor...
... atunci...
Iartã-mã! N-o sã meargã.
Dar a fost o idee frumoasã.
Puteþi începe!
Admitere la Oxford. Lucrarea 1.
E ora nouã, aveþi trei ore la dispoziþie.
Baftã!
Pot sã-l mai dau o datã.
Îl mai dau o datã ºi îl iau.
Nu ajunge sã-l iei. Ai nevoie de bursã.
Îmi fac griji, Ronald.
Sigur dl Gilson n-are nevoie de bursã.
Iar Geoffrey Smith...
N-are nicio legãturã cu prietenii mei.
Ne încurajãm reciproc, ne motivãm.
Colocatara ta. Dra Bratt.
Nu, Edith n-are nicio legãturã cu picarea examenului.
Ai fost vãzut ieºind noaptea din camera ei.
Vorbiserãm. Vorbim mult.
- Deci e adevãrat. - Sigur cã e adevãrat.
- Nu... - Cu o noapte înainte de examen,
ai însoþit-o la sala de concerte.
Nici asta n-are legãturã?
Nici mãcar nu e catolicã, Ronald!
Mama ta a fãcut un sacrificiu.
ªtia cã e pe moarte
ºi a lãsat în seama mea viitorul ºi educaþia ta.
Am de gând sã-i onorez dorinþa.
A venit vremea sã alegi
dacã îi vei cãlca pe urme sau nu.
Nu înþeleg.
Te rog sã nu mai ai de-a face cu dra Bratt.
E ridicol! ªi nedrept.
- Cu toate astea... - Nu.
Nu pot. ªi nu vreau.
- Sunt tutorele tãu... - Da, dar nu înþelegeþi.
- Ba înþeleg foarte bine. - Nu. Pãrinte!
O iubesc.
Vreau...
Ronald, vreau sã te poþi bucura de acelaºi lux ca ceilalþi bãieþi.
- Vreau... - Nu, sunteþi invidios.
Nu vreþi deloc asta. Sunteþi invidios.
Nu sunteþi sincer. Sunteþi preot.
Nu ºtiþi ce înseamnã iubirea. Cum aþi putea?
- Ascultã... - Vreþi sã fiu singur.
Sã trãiesc singur, ca dv., sã n-am nimic.
Nu vreau sã trãiesc aºa.
Dacã dupã 21 de ani vei gândi la fel,
eºti liber sã faci ce vrei.
Dar, pânã atunci, ai o îndatorire de respectat.
ªi o vei face, Ronald.
Aºa sã mã ajute Dumnezeu, o vei face.
Nu pot da greº iar.
ªi ºtii ce se va întâmpla dacã nu intru la Oxford.
Aº putea deveni preot, dar nu cred cã celibatul
e ceva ce ºi-ar dori vreunul dintre noi.
Edith?
Doar pânã la majorat.
Pentru numele lui Dumnezeu, lasã dramatismul!
Nu conteazã.
Nu spune asta! Sigur cã conteazã.
Nu ºtiu de ce eºti atât de afectat.
Lucrurile revin la normal. La realitate.
Nu renunþ la viitorul cu tine. De asta...
Refuz sã renunþ.
Dar o vei face.
Mai curând decât crezi.
- ªi eu. - Nu e adevãrat.
Edith, te rog!
Mi-am permis sã cred
cã existã finaluri fericite pentru oameni ca noi.
Dar nu existã. Nu au cum sã existe.
Însã tu vei avea un final fericit.
Sper sã-þi placã la Oxford.
Nu. Edith.
Am nevoie de ajutorul tãu.
Am nevoie de odihnã, Sam. Cautã-l pe Geoffrey.
- Domnule, nu vã las aici. - Sam.
- Nu vã las aici. - Sam. E un ordin.
Gãseºte-l pe Geoffrey ºi spune-i sã nu-ºi piardã speranþa.
Spune-i cã C.C.S.B., noi...
Þine-l în viaþã!
Mulþumesc, Sam.
- E un dragon? - Da.
Pentru numele lui Dumnezeu!
Mã întrebam dacã am mai spus...
Decorul piesei e inspirat de arhitectura colegiului Trinity.
OXFORD, ANGLIA
- Dar despre ce e vorba? - Ei bine...
- Tu eºti poetul? - Nu, ãla e Geoffrey.
Voi, ãºtia de la Oxford, trebuie sã vã strãduiþi mai mult.
- Unde mergem? - Spune!
Unde sã... Scuze!
Da...
Planul tãu e sã furãm un autobuz?
- Gilson, liniºte! - Repede!
Cred cã în acea partidã au jucat bãrbaþii de la Oxford
cu bãieþii de la Cambridge.
Arbitrul era orb.
Declar
al treilea consiliu de la Oxford al C.C.S.B.
ca fiind deschis!
Le urez bun-venit
domniþelor de la Eagle and Child,
invitate de onoare.
Fie ca toate întrunirile sã aibã loc într-un autobuz abandonat.
"Abandonat" e mult spus.
Poate un pic.
Ce e C.C.S.?
C.C.S.B.
Nu cred cã mã placi, dle Spãrgãtor.
- Scuze, eram... - Îmi cer iertare în numele lui.
- Suferã dupã cineva. - Poftim?
Suferã dupã încântãtoarea drã Bratt.
- Nu-l bãga în seamã. - Cine e încântãtoarea drã Bratt?
- Nimeni. - Serios, Tollers?
La cum zaci de câteva luni...
Nu e frumos sã vorbeºti despre altã doamnã când eºti cu cineva.
Ai dreptate. Iertare, Myrtle.
Mã cheamã Beryl.
Vezi? Stã în braþele unei fete frumoase,
dar nu-ºi aminteºte cum o cheamã.
Iartã-mã cã problemele mele îþi stricã distracþia.
Ai luat o decizie, Tolkien. Nu te-a obligat nimeni.
- Ce? - Edith sau Oxford.
Ai ales Oxfordul ºi iatã-te!
Într-un autobuz rechiziþionat, cu trei fete frumoase
ºi cei mai buni prieteni ai tãi. Distreazã-te!
- Nu am fost obligat? - Da...
- Preotul, binefãcãtorul tãu. - Chris, întreceþi mãsura.
- Nu vorbi despre lucruri... - Mulþumesc, a fost minunat.
Ai renunþat la ea. Ai vrut Oxfordul mai mult.
- N-am avut de ales. - Asta te face mârºav?
Te face altceva? Ce-i cu tine?
Taci!
Ce naiba, Tollers?
Chris, îmi pare rãu.
- Fir-ar sã fie! - Eºti bine?
Pentru un intelectual, ai un croºeu de dreapta impresionant.
- Loveºte-mã ºi tu, te rog. - Nu.
- Loveºte-mã acum! Te rog, Chris! - Las-o baltã!
- Las-o baltã. - Te rog!
E în regulã.
A fost urât din partea mea. Îmi pare rãu.
Trebuie sã înþelegi, Tolkien,
biet orfan nelegiuit,
cã suntem fraþii tãi. Orice ar fi.
Sigur cã da.
Exact.
Nu e o simplã prietenie.
E o alianþã.
Una invincibilã.
Helheimr!
- Helheimr. - Tot Helheimr.
De fiecare datã pronunþã greºit.
- Vreau sã beau ceva. - Unde sunt fetele?
Jos!
Þine uºa, George!
Te-au eliberat neatins.
O sã discute mâine cu rectorul.
ªi tu?
Gilson ºi Wiseman, porcii de la Cambridge,
au fost deja eliberaþi.
Eu n-am avut norocul lor.
Se pare cã mâine ne vedem la rector.
- Moarte prin moralã. - Îmi pare rãu, Geoff.
- Nu e vina ta. - Ba da.
Dacã nu eram eu, acum erai în braþele adorabilei Mary.
Fii serios! Cum m-am arãtat interesat,
a început sã discute despre iubitul ei.
Eu mã descurcam, pânã sã strice Wiseman tot.
Dra Edith Bratt
Rectorul chiar i-a scris mamei mele.
Credeþi cã mai am vreo ºansã sã ajung poet dupã asta?
O sã înnebuneascã. Asta e.
Geoffrey ºi-a pierdut doar cariera. Tu ce ai pãþit, Tolkien?
Am fost exmatriculat.
Glumeºti?
Nu pot sã te exmatriculeze pentru un picnic în autobuz.
Autobuzul e cea mai micã problemã.
N-am obþinut notele necesare.
Dupã spusele rectorului, nu sunt pasionat de clasici
ºi am doar un interes trecãtor pentru vechii greci.
Aºa cã îmi retrag bursa.
Asta nu înseamnã cã trebuie sã te retragi.
Sigur cã nu. Ce prost sunt!
Când se întoarce mama de la Monte Carlo,
o rog sã mai completeze un cec.
Ce o sã faci?
Primesc bursã pânã la sfârºitul trimestrului.
Apoi trebuie sã-mi plãtesc studiile.
Ceea ce e imposibil, aºa cã mã voi angaja.
ªi ce vei face?
Mã întorc la Birmingham ºi o sã lucrez într-o brutãrie.
Sau o sã fac pantofi pentru idioþi bogaþi ca voi,
care vin ºi fluturã portofelele.
Am nevoie de o pereche nouã de pantofi.
Serios vorbind,
ai fost mereu mai talentat decât noi.
ªi, o sã fiu sincer,
uneori te-am urât pentru asta.
Dar, dintre noi toþi,
eºti ultimul care ar trebui exmatriculat.
Mâine e ultimul nostru meci.
Ne vor lipsi victoriile cu voi.
Fii serios!
Wiseman, opreºte-l!
- Bravo, Tolkien! - Mulþumesc.
Frumos meci, bãieþi!
- Frumoasã cursã! - Ai jucat bine, tolomacule.
N-ai fost chiar slab, Tollers.
Cât a fost scorul, Wiseman?
Bravo, bãieþi!
Bunã, mamã!
- Ai jucat bine, Geoffrey. - Mulþumesc cã ai venit.
- Luãm cina mai târziu? - Da. La ºapte.
Va veni ºi tatãl tãu.
Scuzaþi-mã, dnã Smith.
Putem sta puþin de vorbã?
Ce e?
E vorba de Geoffrey ºi de problema cu rectorul.
A fost o cumplitã neînþelegere.
Prefer sã nu vorbesc despre asta.
Eu sunt de vinã pentru tot ce s-a întâmplat
ºi vã asigur cã sunt pedepsit serios.
Vã rog sã nu-i îngreunaþi situaþia lui Geoffrey.
E unul dintre cei mai harnici ºi mai buni oameni.
Munceºte mult ca sã vã mândriþi cu el.
ªi e extrem de talentat.
ªtiu cã ar trebui sã tac...
- A fost vina ta? - Da, ºi am fost exmatriculat.
Aºa cã nu vã mai temeþi de influenþa mea.
ªi...
La ce talente te referi?
E poet.
ªi-a publicat lucrãrile în reviste universitare.
M-ar omorî dacã ar afla cã v-am spus. Dar e bun.
O zi bunã!
Dle Tolkien?
- Pentru dv. - Mulþumesc.
Studenþii n-au voie pe iarbã!
ªtii cât e ceasul?
Tâmpit bãtrân!
Wright, e unul de-ai tãi?
Nu cred.
Bãtrân...
Dã-te de pe gazon!
Trãiascã Earendel,
cel mai strãlucitor dintre îngerii trimiºi oamenilor.
Ronald, ridicã-te!
Ridicã-te! Eu sunt. Trezeºte-te!
- M-am trezit. - Ai trezit toatã universitatea.
Nu mã pot exmatricula de douã ori, nu?
- Adunã-te! - Pot?
Geoff, stai jos!
Ia o duºcã! Ce whisky bun!
Nu vreau sã beau. Adunã-te, John!
Vrei sã vii la o nuntã?
Ce?
- O nuntã frumoasã, englezeascã... - John...
- ... de varã. - Nu pricep nimic.
- Edith. - Felicitãri!
Da, mi-a scris.
S-a logodit. Se mãritã.
John, ce ghinion!
Îmi pare rãu. Nu mã simt grozav.
- Nu-i nimic. - Iartã-mã, Geoff.
Nu-i nimic.
Sunt aici.
Scrimeri, salutaþi!
Cum te simþi?
Fantastic.
Încântãtor.
ªi ce idee minunatã ai avut!
Sã iubeºti pe cineva
care, din cine ºtie ce motiv, nu-þi împãrtãºeºte sentimentele
e dureros.
Dar, dacã îi asculþi pe poeþi,
poate cã existã o anume frumuseþe în acea iubire.
Arde. Cu putere.
ªi nu e pângãritã de realitate sau tocire.
E la fel de limpede ºi de intensã azi
ca în ziua în care a apãrut.
ªi existã frumuseþe în asta,
cred.
Cel puþin asta sper.
Alt vorbitor în dodii.
Cum þi se pare introducerea în goticã?
Nu e rea. Prefaþa e bine scrisã.
Limba în sine nu e foarte prezentã.
- Pãcat! - Da.
- Astã-noapte, în curte... - Doamne! Aþi vãzut.
... am auzit o limbã pe care n-o cunosc.
Sigur, au auzit-o mai toþi cei din Oxfordshire,
pânã pe dealurile Chiltern.
- Eram foarte beat. - Nu mã îndoiesc.
Erau niºte prostii.
O limbã inventatã de mine pentru spiriduºi.
Mi s-a pãrut cã aud ceva finlandezã.
Da. Am furat mult.
- Nu ai furat. - Nu.
Limbile nu furã.
- Da. - Ai fost influenþat.
Nu v-am reþinut numele. Eu sunt...
Tolkien. Ronald. Colegiul Exeter.
Scuzaþi-mã!
Un copil aratã cu degetul ºi i se spune un cuvânt.
Copac.
Ulterior învaþã sã diferenþieze acel copac de ceilalþi.
Îi aflã numele.
Se joacã sub copac. Danseazã în jurul lui.
Stã sub crengile sale, pentru umbrã ºi adãpost.
Se sãrutã sub el, doarme sub el,
se cãsãtoreºte sub el.
Mãrºãluieºte pe lângã el în drum spre rãzboi,
ºchiopãteazã pe lângã el la întoarcere.
Se spune cã un rege s-a ascuns în pomul ãsta.
Un spirit ar putea sãlãºlui în coaja sa.
Frunzele sale
sunt sculptate pe mormintele ºi monumentele proprietarilor.
Din lemnul sãu poate s-au construit galioanele
care i-au salvat strãmoºii de invazie.
ªi toate astea,
lucrurile generale ºi amãnuntele,
cele naþionale ºi cele personale,
el ºtie toate astea, le simte,
le poate invoca, oricât de slab,
rostind un singur sunet.
Oak.
Un cuvânt saxon. Proto-germanic.
Înrudit cu scandinava veche. Eik.
O limbã nu e niciodatã o prostie.
Limba are înþeles.
Istorie. Straturi peste straturi.
ªi un cuvânt fãrã înþeles ce e?
Doar un sunet.
Altcineva mi-a mai spus asta.
Mult mai pe scurt, presupun.
Existã un text sau douã în gotica originalã la bibliotecã.
Ar trebui sã le citeºti.
Nu pot sã intru ºi sã cer originalele.
Spune-le cã te-a trimis profesorul Wright.
O INTRODUCERE ÎN LIMBA GOTICÃ de DR. JOSEPH WRIGHT
Nu i-ar fi pãsat.
Nu asta e ideea. E cel mai mare filolog,
mai ales când e vorba de goticã.
Poate cã a fost flatat.
Sigur cã a fost flatat.
Nimeni n-a mai împrumutat cartea aia de 1 500 de ani.
Eu am luat-o sãptãmâna trecutã.
- Cum þi s-a pãrut? - Vreau sã-i las plãcerea lui Tollers.
N-o s-o termine. Nici nu ºtie cine a scris-o.
Vã rog, mai tãceþi! Nu e amuzant.
Tolkien, bufonule!
Asta e ºansa ta, nu pricepi?
Profesorul tãu de goticã te încurajeazã sã dezertezi.
- Cum adicã? - Te atrage la cursul lui.
- Scuze. - Are dreptate.
Nu pot sã mã transfer imediat la filologie.
De ce?
Pentru cã nu am bursã.
Adicã facultatea de filologie
nu dã burse?
Ba da, dacã eºti genial la limbi strãine.
Tâmpitule!
Dle profesor!
- Scuzaþi-mã, dle profesor Wright. - Da.
M-am gândit la simbolismul stejarului.
Copacul pãzitor, vestitorul schimbãrii.
Fascinant! Studiezi arboricultura?
Nu. Studiez clasicii. Dar aº vrea...
De asta v-am abordat, vreau sã trec la cursul dv.
- Sã studiez filologie. - La cursul meu?
Da. Sunt Ronald Tolkien.
Am stat la geamul dv. ºi am urlat obscenitãþi
într-o finlandezã mutilatã.
ªi asta e o recomandare?
ªtiu cã e neobiºnuit, dar adevãrata mea pasiune,
la care am muncit toatã viaþa...
Pot sã fiu sincer?
Nici nu ºtii cât mi-aº dori asta.
Am nevoie de bursã.
Am nevoie de bursã ca sã studiez filologia cu dv.
ªi aº face orice
ca sã demonstrez cã sunt un candidat valoros.
- Orice? - Da.
Nu.
- Nu? - Nu.
Nu, pentru cã dacã v-aº lãsa sã lucraþi în liniºte
n-aº avea privilegiul de a învãþa de la dv.,
ºi-atunci acest întreg interludiu,
sincer, înfricoºãtor ar fi în zadar.
- Tolkien. - Da.
- De origine germanã. - Aºa cred.
Anglo-saxonã, poate.
- Exact. - Tollkühn.
Bãnuiesc cã nu e nevoie
sã-þi traduc cuvântul ãsta.
Nesãbuit.
- Dle profesor Wright... - Cursul meu e plin.
Plin de studenþi care traduc din engleza veche
cel puþin la fel de rapid ºi de bine ca ºi tine,
iar ei au avut deja douã trimestre în care sã înveþe.
O zi bunã!
Helheimr.
Dle profesor!
Din copilãrie sunt fascinat de limbile strãine.
Obsedat! Am inventat propria limbã.
Limbi complete. Priviþi!
Am aici tot.
Din Breost-hord. Din inimã.
Comoara pieptului.
ªi desenele?
Am creat poveºti. Legende.
Doar ãsta e rolul limbii, nu?
Nu doar sã dea nume lucrurilor.
E viaþa unei culturi, a unui popor.
- Da. Exact. - Exact.
Poþi scrie o lucrare de 5 000 de cuvinte
despre influenþa elementelor scandinave în Gawain?
Sigur cã da. Când sã fie gata?
Disearã.
Pãmântul de Mijloc.
"Cei doi fraþi îºi adunarã rãzboinicii"
"Le spuserã celor dragi"
"cã trebuie sã îndure vremuri de restriºte,"
"cã trebuie sã foloseascã armele ºi sã nu dea înapoi"
Felul în care urmezi ritmul poeziei,
sensibilitatea la ea.
Trebuie sã recunosc,
n-am mai întâlnit aºa ceva.
Niciodatã.
"Byrthwold grãi..."
"Byrthwold grãi, scoase scutul..."
Rãzboi! Anglia e în rãzboi!
Germania invadeazã Belgia!
"Le spuse rãzboinicilor cei mai îndrãzneþi:"
"Curajul trebuie sã fie mai mãreþ"
"inima mai hotãrâtã,"
"spiritele mai îndârjite, când forþa ne pãrãseºte."
"Aici zace stãpânul nostru, fãcut bucãþi"
"un om bun în þãrânã"
SÃ TE ÎMBRACI EXTRAVAGANT ÎN RÃZBOI... DE PROST-GUST... NEPATRIOTIC
REGELE ªI ÞARA VOR SÃ VÃ ÎNROLAÞI PÂNÃ LA SFÂRªITUL RÃZBOIULUI
ADUNAÞI-VÃ ÎN JURUL DRAPELULUI CÃUTÃM OAMENI CAPABILI
Dra Edith Bratt
FOLKESTONE, ANGLIA
Poftim, Chris!
Doamnelor ºi domnilor, Robert Gilson.
Gilson!
Nu mã inviþi la dans?
Ai pierdut un pariu?
Am avut deja parte de trei priviri invidioase.
Probabil te-au confundat cu Kaiserul.
Suntem în rãzboi sau la petrecere?
- Excelentã mustaþã! - Mulþumesc.
- Trebuie sã bei ceva. - Aºa e.
- Cred cã ne-am adunat toþi, Tolkien. - Da.
Þinem un toast?
Pentru toate viitoarele întâlniri ale C.C.S.B. Prin Europa.
Noroc, domnilor!
- Domnilor, îmi daþi voie? - De ce nu?
Privirea înainte, Tolkien.
Pãsãrica!
Helheimr!
Am scris o piesã în care o chelneriþã franþuzoaicã
se îndrãgosteºte de un erou englez.
Trebuie sã te razi dacã vrei sã fii chelneriþa.
- Noroc! Mai încap. - Încã una?
Pun pariu cã Wiseman se culcã primul.
- Accept. Scotch? - Câºtig uºor.
Baftã, Ronald!
Iau eu asta.
Încerc sã amân plecarea.
- Ce face fratele tãu? - Bine.
E deja în Franþa.
Tu ce faci cu muzica?
Predau pian. În general fetiþelor.
Nu e grozav.
ªi eºti logoditã.
E foarte bun.
Foarte atent. Un om bun.
- Trebuie sã spun ceva... - Ronald.
Am fãcut cea mai mare greºealã din viaþã
ºi n-a fost zi sau clipã...
M-am gândit mereu la tine.
Eºti cel mai minunat spirit din câte am cunoscut.
Ai curaj, inteligenþã, talent,
eºti mândrã,
înnebunitor ºi minunat de mândrã,
eºti ºireatã ºi radiantã,
eºti plinã de viaþã.
Meriþi toatã fericirea din lume.
Ba nu.
Nu meriþi fericire, nu asta...
Vreau sã spun cã...
Meriþi mult mai mult.
Meriþi magie.
Ãsta e?
E Ascanius.
Parcã e ceva din poveºtile tale.
Da. "Compãtimiþi-i pe bieþii cetãþeni din regatul Ascanius."
De ce sã-i compãtimim?
Pentru istoria lor cumplitã. Pentru ruºinea lor.
Pentru regretele lor.
Ar trebui sã se ierte.
Nu pot.
Regimentul Lancashire, pe Ascanius!
Ar trebui...
A fost foarte plãcut.
Cu bine, micuþo!
Edith.
- Te iubesc! - Te iubesc!
- Te iubesc mult de tot. - ªtiu.
N-am putut sã fac nimic în privinþa asta.
ªtiu. Nici eu.
Trebuie sã plec.
- Nu muri! - Bine.
ªi întoarce-te la mine.
Rãmâi în viaþã ºi întoarce-te la mine.
Domnule, i-am gãsit. Ridicaþi-vã!
- Am gãsit regimentul 19 Lancashire. - Geoff.
Trebuie sã vã ridicaþi.
Hai sã vã gãsim prietenul. Suntem aproape.
Foc!
Urcaþi pe scarã!
Fixaþi baionetele!
- Nu pot. - Hai, soldat!
Geoffrey!
- Pe aici, repede! - Haide, Lancashire!
Geoffrey!
Unde e Geoffrey Bache Smith? Lt. Geoffrey Bache Smith?
Bache Smith nu e aici, a plecat deja în luptã.
- Nu! - Ba da, îmi pare rãu.
- Geoffrey! - Nu vã opriþi pentru rãniþi.
Geoffrey!
- Domnule, ce faceþi? Staþi! - Nu mã urma.
Urcaþi pe scarã!
Geoff!
Geoffrey!
Nu încetiniþi!
Geoff!
Ronald!
Geoff!
Ronald!
Geoffrey!
Ronald!
Geoff!
Ce?
Ronald!
Geoff!
Ronald!
Geoff!
Geoffrey!
Gaz!
Pune-þi naibii masca!
Gaz!
Bunã!
Nu încerca sã te ridici.
Ai dormit multã vreme.
Te-ai îmbolnãvit de tifos, dar eºti teafãr.
Eºti acasã.
Am încercat sã dau de el.
De cine?
De Geoffrey, eu...
L-am auzit...
Îl auzeam.
Geoffrey e mort.
- A murit cu sãptãmâni în urmã. - Poftim?
Nu.
Robert Gilson a fost împuºcat.
A murit ºi el.
Robbie ºi Geoffrey.
Îmi pare rãu.
Ron, îmi pare tare rãu.
Dar tu eºti teafãr. Eºti acasã. Totul...
Totul va fi bine. Promit.
Îmi petrec fiecare dupã-amiazã cu mame ºi vãduve.
Ce le-aº putea spune?
Fiii voºtri au murit în rãzboiul cel mare.
Ce le spui?
Cuvintele sunt de prisos. Cel puþin cele moderne.
Þin slujba.
Distanþa aduce o oarecare liniºte. Lucrurile strãvechi.
Cât ai fost bolnav,
dra Bratt nu s-a desprins de lângã patul tãu.
Nici mãcar o datã.
Ai avut dreptate sã vrei sã fii cu ea.
Mulþumesc.
Asta a sosit pentru tine pe un traseu ocolitor.
Cred cã a scris-o în ultimele lui zile de viaþã.
Dragul meu John Ronald,
e consolarea mea supremã cã, dacã voi fi ucis în noaptea asta,
va mai rãmâne un membru de seamã al C.C.S.B.
care sã dea glas dorinþei pe care am stabilit-o împreunã.
Moartea unuia dintre membrii sãi nu poate
duce la dizolvarea C.C.S.B.
Moartea ne poate face detestabili ºi neajutoraþi ca indivizi,
dar nu îi poate opri pe cei patru nemuritori!
Fii binecuvântat, dragul meu John Ronald,
fie ca tu sã spui cuvintele pe care am încercat sã le spun,
multã vreme dupã ce eu nu voi mai fi sã le rostesc.
OXFORD, DUPÃ CÂÞIVA ANI
- Bunã seara, profesore Tolkien! - Bunã seara, domnule!
Ce faci aici?
Am fãcut o budincã cu dulceaþã, cu copiii.
Michael a vrut.
El ºi John au pus o tavã în faþa biroului tãu.
Sper cã ai mâncat.
Îmi pare rãu, eu...
Îmi pare rãu.
Edith, a fost o zi grea. Nimic din ce scriu...
- Înainte scriai de plãcere. - ªtiu, e...
- Era o pasiune. - ªtiu, e... inutil.
Aº vrea sã hotãrãºti ce-þi doreºti, Ronald,
sau s-o laºi baltã.
Dle Tolkien?
Dnã Smith.
Mã bucur sã vã vãd. Mulþumesc cã aþi venit.
Robert Gilson era fiul directorului de la King Edward's.
Aºa e.
Mi-o amintesc pe mama lui vitregã.
ªi Christopher Wiseman?
A supravieþuit.
Deºi îmi pare rãu sã spun cã e...
Unii dintre cei care am supravieþuit au altfel de cicatrice.
Sora mea a pierdut trei fii. Eu, doi.
Toþi în aceeaºi sãptãmânã.
Îmi pare rãu.
Aici stãteaþi.
Da.
E foarte plãcut.
Mulþumesc cã m-ai adus aici.
Parcã vã vãd aici.
Pe toþi.
Îmi imaginez.
Trebuie sã fi fost clipe foarte fericite.
Aici stãtea Geoffrey.
Cu permisiunea dv.,
aº vrea sã public un volum cu poeziile sale.
Poeziile sale?
Cred cã era foarte talentat.
Aº vrea ca lumea sã-l cunoascã.
Aº putea scrie eu prefaþa.
Nu ºtiu...
Înclin sã vã refuz, dle Tolkien.
Era foarte talentat. Mi se pare important.
Îmi plãcea poezia.
Uneori mã întrebam dacã de la mine a moºtenit Geoffrey...
Îmi pare rãu, nu ºtiu la ce ar ajuta.
Ar ajuta foarte mult.
Credeþi-mã.
Nu l-am cunoscut pe Geoffrey atât de mult pe cât mi-aº fi dorit.
Era fericit?
Spune-mi!
A cunoscut iubirea?
Eram orfan când am ajuns la King Edward's.
De la început, de dinainte sã fim prieteni,
Geoffrey era blând.
Bun.
Dintre toþi oamenii pe care i-am cunoscut,
el era...
El era omul care reprezenta cel mai bine
ce înseamnã sã iubeºti.
ªi sã fii iubit. De asta...
De asta cred cã e foarte important.
Iertaþi-mã, dar aþi întrebat la ce ar ajuta,
poeþii, scriitorii...
la ce ar ajuta arta noastrã.
Nu cred cã e nimic mai necesar.
Mai ales în asemenea momente. Mai ales acum.
O prefaþã ar fi minunatã.
Mulþumesc.
Mai ºtii cum mama ne punea sã sãrutãm copacii?
- ªi sã-i ascultãm cum vorbesc. - Ce magie neagrã era ºi asta?
Hai, sãlbaticilor! Haide!
- Cine vrea sã vorbeascã cu copacii? - Aºteptaþi-mã!
- Ce zici? - Cum te cheamã?
Nu suntem înfricoºãtori. Nu vã temeþi.
Copii, vreau sã mã ajutaþi. Puteþi face ceva pentru mine?
- E ca o temã? - Nu, dacã îmi iese ca lumea.
- Vreau sã ascultaþi o poveste. - Ce poveste?
- E bunã? - Sper cã da.
- E lungã? - Foarte lungã.
Ai început-o?
Da, cred...
Da, în mintea mea. Am început-o.
Despre ce e vorba?
Despre cãlãtorii. ªi aventuri.
Magie, desigur.
O comoarã.
ªi iubire.
E vorba despre multe lucruri. E greu de spus.
E despre cãutãri, într-o anumitã mãsurã.
ªi cãlãtoriile pe care le facem pentru a arãta ce putem.
Despre curaj.
Despre camaraderie.
E despre camaraderie.
Prietenie.
- Oameni micuþi, ca tine. - Eu nu sunt mic!
Nu. Mici ca staturã. Nu ca spirit.
E vorba ºi despre vrãjitori.
- Vrãjitori? - Da.
ªi munþi, dragoni, cãlãtorii...
Christopher, dacã-þi rupi gâtul cu ãia,
eu nu te duc la spital.
Într-o gaurã din pãmânt
locuia
Hobbit.
"HOBBITUL" A FOST PUBLICAT ÎN 1937 ªI L-A LANSAT PE TOLKIEN
DREPT UNUL DINTRE CEI MAI APRECIAÞI SCRIITORI DE FANTASY DIN LUME.
ROBERT QUILTER GILSON ªI GEOFFREY BACHE SMITH
AU MURIT ÎN 1916, ÎN BÃTÃLIA DE PE SOMME.
MAMA LUI GEOFFREY A PUBLICAT POEZIILE SALE ÎN COLECÞIA "RECOLTA PRIMÃVERII",
CU O PREFAÞÃ DE TOLKIEN.
CHRISTOPHER WISEMAN A COMPUS FOARTE PUÞIN DUPÃ RÃZBOI.
A TRÃIT PÂNÃ ÎN 1987.
DEªI PRIETENIA LOR N-A MAI PUTUT FI ACEEAªI
JOHN RONALD ªI-A BOTEZAT AL TREILEA COPIL "CHRISTOPHER".
JOHN RONALD REUEL TOLKIEN A MURIT ÎN 1973,
LA DOI ANI DUPÃ EDITH.
AU RÃMAS ÎN URMA LOR PATRU COPII.
PE PIATRA FUNERARÃ COMUNÃ SUNT SCRISE NUME DE ELFI
DIN POVESTEA LUI TOLKIEN
DESPRE UN MURITOR CARE S-A ÎNDRÃGOSTIT
DE O PRINÞESÃ ELFÃ.
Traducere ºi adaptare Robert Ciubotaru
Subtitrare extrasã de pe DVD de cãtre Raduk74 @ www.subs.ro