== subtitrare oferită de către SceneFZ == premieră 18.3.2019
La prima oră a dimineţii
Au venit şi au plecat
Au făcut duşul de dimineaţă
Voi prinde zorii zilei
Până când lumina se va lovi de pământ
Sunt multe comori de găsit
Sub cerul minunat al Londrei
Chiar dacă sting lămpile
Te rog nu te întrista
În această parte a Londrei
Razele soarelui strălucesc
Nu crede lucrurile pe care le citeşti
Nu vei ştii niciodată ce s-a întâmplat
Sub cerul minunat al Londrei
Bea o ceaşcă de ceai
Apoi repară-ţi ceaşca spartă
Vei privi lucrurile altfel
Dacă te vei uita în sus
- Pleacă de aici! - Ştiu.
Ieri a trebuit să te împrumuţi de la amicul tău.
Dar se pare că promisiunea zile de mâine nu se va îndeplini.
Dar din moment ce ai visat noaptea
Mâine este aici, deci este azi
Consideră-te binecuvântat, eşti un băiat norocos
Sub cerul minunat al Londrei
Bună dimineaţa, Jack.
Amiral deasupra punţilor.
Ascultă.
Ziua proastă va dispărea în curând, nu va dura mult,
Mai repede decât îţi va veni să crezi
Câteva melodii frumoase
Sunteţi bine, copii?
Aşa că ţine-te bine de cei dragi
Chiar foarte bine
Vei fi binecuvântat, deci caută
Până când vei ajunge deasupra cerului din Londra
Minunatul cer din Londra
Mary Poppins se întoarce
Traducerea şi adaptarea: SickSide - SceneFZteam www.scenefz.me
Iar moluşte! Au făcut-o din nou.
Peştele ăsta balon e mai mare decât Big Ben-ul.
Nori de furtună La orizont, domnule.
Se îndreaptă direct căte Cherry Tree Lane.
Pregăteşte-te de furtună, domnule Binnacle!
Mă tem că marea este agitată.
Michael!
Jane!
Ce s-a înâmplat, Ellen?
Nenorocita aia de chiuvetă a explodat.
- Draga mea. - Nu din nou!
Annabel! John!
Am auzit, Aunt Jane! Am să sun la instalatori.
Am să opresc apa.
Mulţumesc draga mea.
Ellen, ne aduci un mop şi o găleată?
Doar le-am spus să repare ţevile.
Sunt de pe vremea romanilor.
Ce s-a întâmplat?
Nu merge în bucătărie, Georgie.
Nu fără cizmele de cauciuc.
Alo. Avem o ţeavă spartă.
Doar un moment, te rog.
Scuză-mă. Ellen!
Poţi să răspunzi la uşă? Vorbesc cu instalatorii.
A fost uşor, nu?
- Poftim Georgie. Ia-le. - 17 Cherry Tree Lane.
Lângă parc?
Vin imediat, Blimey.
Bună dimineaţa mamă.
Nu arată ca nişte instalatori.
Îi am la telefon.
Nu suntem instalatori, suntem avocaţi.
Avocaţi?
Se pare că nu vă pot fi de ajutor.
Apa s-a oprit.
Iar instalatorii sunt pe drum.
Bună treabă băieţi. Ce emoţii mi-a dat.
Ce faci aici, Aunt Jane?
Servesc micul dejun în sala sindicatului.
M-am strecurat pentru o îmbrăţişare de dimineaţă.
Vino aici, Georgie.
Poţi să te opreşti?
E abia opt dimineaţa.
Ce faci cu mopul?
Iartă-mă mamă.
Programul nostru de muncă ne obligă să lucrăm şi în weekend-uri.
Am vrea să discutăm
cu domnul Banks, dacă este acasă.
"Aviz de schimbare de posesie"?
Aşteptaţi aici.
Voi curăţa mizeria asta toată dimineaţa.
Dă-mi voie să o iau eu.
Mulţumesc, scumpo.
Scuzaţi-mă.
Lupii sunt la uşă.
Ce vor?
O bătaie bună, dacă mă întrebi pe mine.
Zici că e râul Tamisa!
Nu-ţi face griji, Ellen. Voi curăţa.
De ce nu eşti la micul dejun?
Păi, cineva trebuia să facă asta.
Până când ţi se va face foame.
De ce nu o laşi pe Ellen să cureţe?
Mă tem că asta înseamnă mai multă treabă pentru mine.
Zilele trecute am găsit un sac pentru măcelărie,
care atârna de cuier...
- iar pălăria mea era în cameră. - Dragule.
Putem pleca în parc?
Nu, Georgie.
Am nevoie de o perie. Sunt speriată.
Michael, nu uita că ai oaspeţi la uşă.
Ai dreptate.
Scuze.
În dimineaţa asta e puţină gălăgie.
- Vă rog. - Aşa se pare.
Din păcate, domnule Banks, afacerile noastre nu pot aştepta.
- Iertaţi-mă domnule. - Astăzi, noi suntem...
Astăzi trebuia să pregătesc micul dejun,
dar când nu este nimic aici...
decât hering murat şi marmeladă?
Am vrut să merg ieri la băcănie.
Foarte bine. Hering murat la mic dejun
şi marmeladă la prânz.
E un magazin lângă parc, va deschide în curând.
- Putem pleca noi trei. - Mersi, John.
Dar ai spus că vom merge în parc astăzi.
Putem trece prin parc între timp.
Dar...
Ajunge, Georgie, mă duc singură.
Iau eu asta, tată.
Mulţumesc. Vă rog, haideţi.
Ce pot face pentru voi?
Eu sunt Hamilton Gooding. Iar el este Templeton Frye.
Suntem avocaţii firmei de avocatură Gordy, Cordry,
Gooding şi Frye.
Ce?
Nimic, scuze.
"Spruceu?"
E clubul tău de grădinărit?
Nu, este Societatea pentru Protecţia Drepturilor
a cetăţenilor prost plătiţi din Anglia.
Un organizator al muncii.
E un organizator al muncii.
Da.
Da, puteţi încerca supa.
Mă tem că nu se va termina niciodată.
Sunt sigur de asta, doamnă Banks.
De fapt sunt domnişoara Banks. Sunt sora lui Michael.
Soţia mea a murit anul trecut.
Asta e îngrozitor. Săracii copii.
Da. Condoleanţele noastre.
Mulţumesc. Iertaţi-mă,
ce vă aduce aici în dimineaţa asta?
Să-ţi spun la revedere. Voi întârzia la muncă.
Domnule Banks, anul trecut ai făcut un împrumut la
la banca Fidelity Fiduciary...
în raport cu valoarea casei.
Ce ai făcut? Michael.
A trebuit, Jane.
Cu Kate şi facturile de plătit, nu am avut de ales.
E greu în zilele noastre, nu?
Da...
Se pare că...
nu aţi mai plătit de trei luni.
Îmi pare rău.
Kate, soţia mea, obişnuia să aibă grijă de facturi.
Şi nu am fost în apele mele. Iertaţi-mă.
Mai exact, cât vă datorez?
Din păcate, banca îţi solicită
să plăteşti înapoi întregul împrumut.
Întregul împrumut?
Da. Scrie în contract.
Nu pot face asta într-un an. E imposibil.
Dragule.
Ai cinci zile.
Dacă nu vei putea să plăteşti
până Vineri seară...
Mă tem că va trebui să-ţi luăm casa...
şi va trebui să părăsiţi casa.
Dar eu lucrez pentru Fidelity Fiduciary.
Nu ca şi contabil.
Nu, ca şi casier.
M-am angajat la part-time anul trecut.
Vedeţi, chiar sunt un artist.
Da, fie ce-o fi.
Dar tatăl meu, George Banks, a lucrat acolo.
Tata ne-a lăsat acţiuni acolo.
Le-ai putea folosi să plăteşti datoria.
Le-am păstrat pentru copii.
Acţiuni? În bancă?
Asta va schimba lucrurile, nu?
Eşti pregătit Binnacle?
Sunt gata, domnule.
Ai certificatul?
- Îmi cer scuze, ce? - Documentul...
Documentul care vă atestă acţiunile din bancă.
Presupun că trebuie să fie prin hârtiile vechi ale tatălui meu.
Da, ar trebui să fie.
Trei...
Doi...
Unu!
Foc!
Cerule!
Suneţi o casă de revoluţionari?
Nu, este amiralul, lângă uşă.
El dă cu tunul să ne amintească că a trecut o oră.
A întârziat cu cinci minute.
Da. Mă tem că
a rămas puţin în urmă în zilele noastre.
Ca şi noi, în dimineaţa asta.
Vei primi un aviz.
Ne vom mai întâlni. Haide, dl Frye.
Chiar sper să găseşti acel certificat. Chiar sper...
O zi bună!
Chiar ţi-ai ales greşit profesia.
De ce nu mi-ai spus că ai luat un credit?
Nu am vrut să te îngrijorez.
Sau pe copii.
Mă gândeam că voi reuşii.
Kate a reuşit mereu.
Cu toate problemele pe care le avea.
Nu pot să pierd casa noastră, Jane. Este peste tot, aici.
Atunci nu le vei permite să se întâmple asta.
Dar Michael, ştii că nici unul dintre noi nu are nici un ban,
aşa că va trebui să găsim acel certificat.
Ai vreo idee unde l-ar putea ţine tata?
Nu ştiu.
- Probabil în pod? - Da.
Îmi pare rău, nu am vrut să te bag în asta.
Michael!
Asta este casa noastră, iar tu eşti pe cale să o pierzi.
Încetează să te prefaci că totul este bine. Trebuie...
Ne vom pierde casa?
Nu, nu, nu.
Aunt (mătuşă) Jane a fost doar...
Îi spuneam să nu-şi facă griji,
pentru că tatăl vostru deţine acţiuni la bancă.
Dar ai spus că nu avem suficienţi bani.
Pot face mai mulţi bani.
Acum sunt un bancher, nu? Asta face un bancher.
Face bani.
Dar nu eşti un bancher. Eşti un pictor.
Pictorii nu fac bani.
Nu în zilele astea. Vezi.
Ziua abia a început,
şi deja am făcut 10 lire.
Trebuie să plecăm.
Haideţi să vă pun pălăriile, ce spuneţi?
O secundă, John.
Georgie n-ar fi trebuit să-şi consume cele 10 lire
la cumpărături, nu-i aşa?
Poftim.
Mulţumes, tată.
Se duc în parc. Înţeleg.
- Aşa este, Ellen. - Ce drăguţ.
Apoi vom căuta în pod?
Nu trebuie să te duci la muncă?
Nu. Munca poate aştepta.
Mulţumesc, Jane.
Mai bine aş căuta eu în pod,
iar tu în dulapurile vechi.
- Da. - Vom pregăti prânzul
când ne vom întoarce acasă, Ellen.
Gillie stai aici.
Pe onoarea mea, ce maturi au devenit.
Tata nu ne-a dat destul, nu?
Nici pe aproape.
Am putea să-i cerem o jumătate de pâine veche.
Asta obişnuia să facă mama.
Bună, Willoughby!
Bună, doamnă Lark!
Bună, Georgie. Twins.
Bun băiat, Willoughby.
Haide, Georgie, nu avem timp pentru asta.
Haide, Wil.
Doamna balon. Putem să luăm unul?
Nu, Georgie! Nu avem destui bani!
Georgie Banks! Nu călca pe iarbă!
Nu mi-am petrecut toată ziua îngrijind-o,
doar ca să văd cum calci tu pe ea.
Pleacă de aici!
Scuze.
Dacă îşi va pierde tata casa?
Cred că va trebui să găsim o cale
să o recuperăm.
Ai dreptate. Asta ar face mama.
Nu.
N-am mai vorbit de mult timp, draga mea
Anul ăsta am rămas în ceaţă.
Astăzi, totul a mers prost aici
Caut o modalitate să rezolv lucrurile
Ştiu că o să râzi şi o să mă faci nebun
Pentru că totul este în dezordine
Camerele astea sunt mereu pline de magie
Aşa a dispărut...
De când ai plecat...
Casa asta este plină cu întebări
John merge cam prost
Şi cu siguranţă aş putea folosi câteva sugestii
Cum să îi perii părul fiicei noastre
Când Georgie avea nevoie de explicaţii
Tu mereu ai ştiut ce să-i spui.
Şi mi-e dor de conversaţiile noastre
E linişte...
De când ai plecat...
Iarna a plecat
Dar nu din camerele noastre
Zăpada dispare de pe stradă
Şi cireşii au uitat să înflorească.
Certificatul.
Voi face aşa cum mi-ai spus
O spun de parcă aş avea de ales
Şi mă gândesc că nu eşti aici să mă ţii
În ecouri, îţi pot auzi vocea
Dar încă o întrebare îmi încarcă ziua, draga mea
Răspunsul pe care mi-l doream să-l aflu
De când ai dispărut draga mea
Întrebarea mea, Kate, este...
Unde te-ai dus?
Nimic în dulap.
Dumnezeule.
Da, e cam mizerie.
Da, este.
Ce caută toate lucrurile tale aici?
Oricum nu le mai foloseam.
Ar trebui să scap de ele.
Te-ai uitat în dosare?
Nu ştiu de ce am păstrat
majoritatea lucurilor.
Adică, de ce am păstrat chestia asta veche?
Nu-ţi aminteşti de zmeul ăsta?
Iubeam să ne jucăm cu el cu mama şi tata.
Oricum nu mai zboară.
S-a dus.
Nu mai privim înapoi.
Ţine-te bine de cei dragi
Şi poate în curând cât mai sus
Willoughby!
Băiat obraznic.
Cât crezi că ne va lua astăzi?
Să vedem. Ne va lua 9 minute până la magazin.
Adică în total 10 minute...
până vom cumpăra fiecare produs...
Scuzaţi-mă copii. Faceţi loc!
Georgie! Întoarce-te!
- Georgie! - Voi doi!
V-am spus să nu mai călcaţi pe iarbă.
- Dar fratele nostru... - M-aţi auzit!
Acum!
Ajutor!
Vin, Georgie!
Ajutor!
- Ţine-te bine! - Ajutor!
În carne şi oase.
Ar trebui să ai mai multă grijă când începe vântul, Georgie.
Aproape ţi-ai pierdut zmeul.
Iar voi doi, aproape că l-aţi pierdut pe Georgie.
Ar fi putut scăpa,
dacă nu veneam eu
din celălalt capăt.
Dumnezeule, Annabel...
Ce ţi-ai făcut la haine?
La cât pământ ai pe haine, ai putea creşte flori.
Iar John...
Da, la fel de murdar.
De unde ne ştii numele?
Pentru că ea este Mary Poppins, bineînţeles.
Cum am spus, încântătoare ca de fiecare dată.
Chiar crezi asta?
Mă bucur să te cunosc, Jack.
Eu mă bucur, Mary Poppins.
Eram de vârsta voastră când am întâlnit-o,
lucra pentru adorabilul coşar.
Cum mai este bătrânul Bert?
Călătoreşte în jurul lumii. Spre destinaţii necunoscute.
Ei bine, acum mă voi duce să vorbesc
cu tatăl acestor copii.
Familia asta are nevoie de o doică.
Înainte marş şi urmaţi-mă,
şi vă voi mulţumii că nu am pierdut timp.
Haide!
Tată! Aunt Jane! Veniţi repede!
- Repede! - Ce este, Georgie?
Ce s-a întâmplat?
Mă jucam cu zmeul şi s-a prins o doică de el.
Ce vrei să spui?
Veniţi! Uitaţi!
Stai, de unde ai zmeul?
L-am găsit în parc.
S-a ţinut de el până aici.
- Mary... - Poppins.
Tacă-ţi gura, Michael.
Nu suntem peşti.
Jane Banks, observ că încă chicoteşti.
Doamne, chiar tu eşti!
Nu pari să fi îmbătrânit deloc.
Cât de nepoliticos!
Să nu mai vorbeşti niciodată de vârsta unei doamne, Michael.
Ştim că arăţi mai bine de atât.
- Îmi pare rău... - Te-ai întors.
Credeam că nu o să te mai vedem niciodată.
Ne bucurăm să te vedem.
Da, nu-i aşa?
Deci, o cunoşti?
Mary Poppins obişnuia să ne fie doică.
Ce te aduce aici după tot acest timp?
Acelaşi lucru care m-a adus şi la început.
Am venit să am grijă de copiii lui Banks.
- De noi? - Da, şi de tine.
Dar nu avem nevoie de o doică.
Mama ne-a învăţat să avem grijă de noi.
Ai luat nişte bani cu împrumut de la Georgie, am înţeles ideea.
Doar câţiva. Îi vom da înapoi.
Putem să facem orice face o doică.
Mary Poppins, a zburat cu zmeul meu.
Tu nu poţi face asta, nu?
Despre ce vorbeşti Georgie? Nu fi prostuţ.
Lasă-l să creadă ce vrea.
Când eram mici, eu şi tatăl vostru obişnuiam să ne imaginăm...
că Mary Poppins poate face toate lucrurile imposibile.
De fapt...
De fapt ce?
De fapt, aş vrea să mă întorc
la vechea mea muncă.
Umbrela ta a vorbit!
Georgie, te rog,
vorbim ca între adulţi.
De ce nu mergem sus, Georgie?
Dar a vorbit! Serios!
Mă tem că uneori Georgie
suferă de prea multă imaginaţie.
Din câte îmi amintesc,
aveai aceeaşi afecţiune când erai mic.
Serios? Zilele alea au trecut.
Într-adevăr?
- Acum, despre locul meu de muncă... - Da, despre locul tău de muncă...
adevărul este că, nu îmi pot permite...
Putem să rezolvăm treburile mai târziu,
aşa că îmi vreau vechea cameră înapoi.
Asta dacă nu e dezastru acolo
şi voi insista să vin în fiecare marţi.
- Nu, mă tem că... - Bineînţeles, Mary Poppins.
Bine. Am rezolvat totul.
Atunci voi rămâne. Acum, dacă mă scuzaţi...
Copiii sunt neastâmpăraţi.
Aşa că, prima regulă este
să îşi facă baie şi să se îmbrace.
Jane, ţi-ai ieşit din minţi?
Nu ne putem permite să o primim în casă.
Mary Poppins este o persoană importantă.
Nu vezi, Michael?
Nimeni nu mai are o dădacă.
Biata femeie nu are unde să meargă.
Noi nu vom sta aici nici până la sfârşitul săptămânii.
Nu fi aşa ţâfnos.
- Eşti la fel ca tata. - Ba nu.
Dă-i o şansă lui Mary Poppins.
Ai nevoie de ajutor la fel de mult cum are şi ea.
Bine. Poate să rămână pentru început.
După ce că a zburat până aici pe un zmeu.
Lucruile astea, când eram mici, nu...
- Nu se întâmplau? - Nu.
- Da.
Ridicol.
Bună, Mary Poppins.
Bună, Ellen.
Cum ai făcut asta?
Ce?
Şi de ce tata nu te crede că ai zburat până aici pe zmeu?
Pentru că nu are nici un sens.
Adulţii uită. Mereu fac asta.
Asta e ciudat.
Trebuie să te las în cuier.
Nu lângă bastoane!
De ce vorbiţi în şoaptă?
Nimic.
"Nimic." Ce cuvânt obişnuit, nu-i aşa?
Poate însemna orice şi nimic.
E la fel ca...
Nu trebuie să-mi purtaţi de grijă.
Noi ne-am făcut o afacere
anul trecut.
Da.
Să vedem ce putem face în legătură cu asta.
A fost a mamei, ai grijă.
Mereu am griă.
Deci, rămâi?
Da, voi rămâne. Până când uşile vor fi deschise.
Ce înseamnă asta?
Uşile alea mereu sunt deschise.
Nu acele uşi, cealaltă uşă.
Uşa de la baie?
Asta e o prostie, Georgie.
- Nu uşa de la baie? - Nu.
Dar baia poate fi folositoare.
Haideţi. E timpul pentru o baie fierbinte.
Mama ne făcea mereu baie seara.
Din experienţa mea Annabel...
trebuie să te speli
atunci când trebuie.
Georgie, tu vei începe primul.
Putem să ne pregătim cada şi singuri.
Foarte bine, John.
În cazul ăsta, poţi opri apa.
Dar nu chiar acum, trebuie să pun baloane de săpun.
Dar nu ne plac baloanele de săpun.
Atunci va trebui să încercaţi,
ca să evitaţi sancţiunile.
E tare încăpăţânată, nu-i aşa?
În regulă atunci...
trebuie să facem asta repede!
Da, trebuie să mergem la magazin...
şi se pare că va ploua.
Ştiu pe cine ar trebui să întrebi.
Umbrela ei nu poate vorbi, Georgie.
O idee proastă.
De unde ştii că nu poate?
Pentru că nu poate. Însăşi ideea este ridicolă.
Ai dreptate, Annabel. Nu are sens.
E o nebunie.
Nu are nici un sens.
Şi dacă nu are nici un sens, asta înseamnă că nu e adevărat.
John, ai dreptate
Trebuie să ştii că eşti inteligent
Pentru că inteligenţa ta îţi alungă confuzia
Georgie vede, şi Annabel e de acord
Absurdităţile astea sunt o iluzie optică
Tu ştii că unul plus unul face doi
Da, logica este piatra de pe Fundaţia noastră
Eu bănuiesc, şi niciodată nu greşesc
Că eşti prea departe să intri în lumea imaginaţiei.
Nu, nu încă.
Unora le place să se joace.
Vă puteţi imagina asta?
Îşi iau o vacanţă la mare.
Vă puteţi imagina asta?
Prea multă fericire se află în creierul vostru.
Luaţi jucăria şi trimiteţi-o în canal.
Unora le place să râdă
Şi să chicotească toată ziua.
Ei cred că Pământul este nou-nouţ, o jucărie strălucitoare
Şi în timp ce visăm printre nori
Vor cădea şi vor pleca
Cu toate că sunt îndoiţi de la jumate
Se vor ridica şi vor râde!
Vă puteţi imagina asta?
O secundă, se pare că aveai dreptate.
Nu ar trebui să faceţi baie acum.
Aşteaptă, vreau să fac baie!
Chiar aşa?
Bine atunci.
Hopa sus.
Şi du-te.
Georgie!
John!
Ce s-a întâmplat? Vor fi bine?
Îşi fac baie.
Încă o dată, nu e cada mea.
Nu ar trebui să te duci după ei?
Nu, eu mi-am făcut baie în dimineaţa asta, mersi.
Atunci mă voi duce eu!
Să-i dăm drumul.
Unii chiar navighează aici
Vă puteţi imagina asta?
Şi se vor întoarce înapoi în cadă
Vă puteţi imagina asta?
Doggies vâsleşte 20 de mile
Pare a fi real, dar noi ştim că nu este.
Să găteşti fără reţetă,
Vă puteţi imagina asta?
Şi numai Dumnezeu ştie ce trăieşte în oala aia!
Unii piraţi urmează hărţi de comori
Şi poartă pălării ciudate.
Şi caută în toată lumea aurul îngropat.
Ei nu vor creşte şi nu vor îmbătrânii!
Vă puteţi imagina asta?
Să vă spălaţi după urechi.
Câteva întrebări când ne strigă aventura!
Vă puteţi imagina asta?
Şi navigăm direct spre cascade!
Vă puteţi imagina asta?
Ei văd viaţa ca o recompensă
Ei stau nemişcaţi în barcă, apoi...
Om peste bord!
Unii oameni se uită la ocean
Şi văd o nouă zi
Spiritul lor îi încurajează să privească marea
Dar unii au câte o ancoră
Şi se scufundă în câteva secunde
Aşa că...
Sperăm că vom învăţa ceva când se va sfârşi ziua.
Unele lucruri care nu au sens pot fi amuzante!
Vă puteţi imagina asta?
Nu.
Nu. Ai găsit ceva?
Nu, nimic.
Doar câteva desene şi facturi, nimic altceva.
Asta este, nu este aici.
Tată, Aunt Jane!
A fost uimitor! Iar apoi am fost cu barca.
Tot ce-ai visat vreodată.
Iar apoi, am căzut în apă.
Nu acum, vă rog.
Dar chiar s-a întâmplat. Spune-i, Mary Poppins!
N-am idee despre ce vorbiţi.
Am înotat cu un pirat.
Ajunge, vă rog!
Aveai dreptate tată, ne pare rău.
Nu. Mie îmi pare rău.
Nu trebuia să mă răstesc la voi...
Eu am pierdut ceva foarte important.
Da. Iar acum încercăm să-l căutăm.
Sunt sigură că bunicul vostru
a ascuns-o undeva să o ţină în siguranţă.
La bancă!
Nu avea tata un seif la bancă?
Da, avea.
- Atunci, să mergem. - Este închis.
Vom merge mâine dimineaţă.
Dar nu vom avea nevoie de o cheie?
E un sertar plin cu chei
în biroul lui.
- Aici? - Da!
Dumnezeule mare.
Vedeţi, ei trebuie să înveţe
să aibă grijă de ei.
Vă amintesc, să faceţi curat nu este ca un sport.
John, Annabel, pune-ţi toate cărţile
înapoi pe rafturi.
Georgie Banks, veniţi aici.
Aruncă gunoiul ăsta, bine?
Da, Mary Poppins.
Ce băiat bun.
Du-te. Aruncă tot.
Bine.
Asta e tot.
Ce se va întâmpla cu dl. Dawes?
Nu îţi pot da mai mult timp?
Da, sunt sigur că da, din moment ce încă suntem aici...
dar în ultima vreme s-a ocupat nepotul lui Dawes de asta.
Nici măcar nu cred că ştie cine sunt.
- Mulţumesc. - Foarte bine, domnule.
E vremea să aflăm, nu crezi?
Jane?
Jane!
- Banks. - Bună dimineaţa.
Scuze.
Jane. Nu putem intra pur şi simplu în biroul lui.
Bună ziua, doamna Penny Farthing, nu?
Heavens, în sfârşit v-aţi întors.
Când era mică mereu avea
un borcan cu bomboane pe birou.
Îmi amintesc de acel borcan.
Acele bomboane mici care îi rămâneau între dinţi.
Ar trebui să-mi dai şi mie una, doamnă Farthing.
Desigur, domnule.
Asta nu i s-a întâmplat
surorii tale, domnule Banks?
- Ba da. - Da, Jane Banks.
Ce mai faci?
Încântată să vă cunosc. William Weatherall Wilkins.
Vă rog, intraţi.
Dacă aş fi ştiut,
că fiul lui George Banks că s-a împrumutat la noi...
M-aş fi ocupat eu de acte.
Din păcate...
referitor la extindere,
nu v-aş putea ajuta mai mult.
Înţeleg.
Tatăl nostru ne-a lăsat un document în bancă.
Asta e o veste nouă!
Da, este.
Problema este că,
se pare că nu găsim certificatul.
Nu ai cumva nici o înregistrare
cu documentele tatălui nostru?
Cred că da.
Adu registrul acţionarilor
domnişoară Farthing?
Imediat, domnule Wilkins.
Ce mai face unchiul dumneavoastră dl. Dawes?
El ar ştii dacă tata ar fi primit documentele, nu?
Mă tem că,
unchiul meu Dawes a luat-o razna.
Non compos mentis...
Din păcate, eu a trebuit să îi iau locul.
Mulţumesc domnişoară Farthing.
Să vedem.
"Babcock..."
"Baker..."
Nu pare a fi o listă cu numele lui George Banks.
Nu disperaţi.
Mai aveţi timp
până vineri noaptea
să găsiţi documentul.
Şi voi mai căuta şi eu.
Mulţumim foarte mult domnule Wilkins.
A fost o plăcere. Mulţumesc.
Foarte frumos din partea dumneavoastră. Mulţumim Wilkins.
Adu toate documentele lui George, bine?
Desigur, domnule Wilkins.
Georgie, asta nu e o maternitate,
şi nici o sală de muzică.
Putem face altă baie?
Mare brânză.
John, mai bine ai merge jos
să o ajuţi pe Ellen...
Lasă jos farfuriile.
Da, Mary Poppins.
Le pot pune de una singură.
Foarte bine atunci.
Acum, Georgie Banks...
dacă tu speri că te voi lăsa
să iei acest biet zmeu...
mâine în parc,
ar face bine să-l repari.
Da, Mary Poppins.
Dă-mi voie să te ajut.
Ce domn eşti tu.
Îmi eşti de mare ajutor.
Mi-aş fi dorit să-l ajut pe tatăl vostru
să salveze casa asta veche.
Mi-aş vinde toate broşele şi lănţicurile.
Toate seturile pe care mi le-a dat mama.
Ai face asta pentru noi?
Ce? Să-mi vând lucrurile valoroase?
Nu, nu am vrut să spun asta.
E în regulă, oricum cred că sunt false.
Nu. Multe obiecte din casa asta sunt vechituri.
Scuză-mă, Ellen.
Unde se duce?
Annabel!
- Ştiu cum să salvăm casa! - Ce vrei să spui?
Dacă voi doi aveţi de gând să vorbiţi tot timpul în şoaptă...
Aş vrea să exersaţi acum
să vorbiţi cât de tare puteţi.
Asta înseamnă că nu aveţi maniere,
dar cel puţin vom afla cu toţii secretele voastre.
Bună Jack!
Mary Poppins, cum te simţi în această seară?
Mă integrez destul de bine, mersi.
Am fost jos cu Ellen...
Ştii, când eram flăcău,
obişnuiam să-i trezesc pe băiatul şi fata care au locuit aici.
Te referi la Michael şi Jane.
Domnişoara Jane Banks!
Îl cunosc pe domnul Banks de când era mic.
Au trecut ceva ani de când n-am mai văzut-o.
Ea locuia într-un apartament în cealaltă parte a oraşului.
Sunt sigură că te vei întâlni cu ea zilele astea.
Ce faci?
Ştii că nu avem voie să o atingem.
E un obiect regal din China, Annabel.
Mama ne spunea mereu cât este de preţios...
şi pun pariu că va fi suficient ca să-şi achite tata datoria.
E o idee proastă, John.
Ştii cât de mult iubea mama vaza.
Dar ştii că l-ar vinde să salvăm casa.
A fost al mamei! Pune-l înapoi!
Nu, Georgie, dă-mi-l!
- Nu! Pune-l înapoi! - Dă-i drumul!
Ai făcut bine că
ai venit aici, Mary Poppins.
Asta nu a sunat a bine, nu?
De ce nu dormiţi?
- Dă-mi piesa care lipseşte. - Nu o am!
Atuci caut-o!
Cine a spart vaza?
- Georgie. - Nu eu. A fost Annabel!
Nu eu! Dacă John nu ar fi...
De fapt, toţi trei au fost.
Cine a spus asta?
Dragule.
Uite! Imaginea s-a schimbat.
Se pare că voi
i-aţi rupt caleaşca.
Asta au făcut. Acum nu mai e de folos.
Inutil ca un ceainic.
Vaza a vorbit!
Cum credeţi că vom repara asta?
Da, e o vorbă. Ei au stricat-o ei o repară.
Asta spun eu.
Tu ce părere ai, Mary Poppins?
Se pare că nu avem de ales.
Dar cum vom putea face asta?
Ştiu câte ceva despre repararea trăsurilor.
Dar noi nu putem repara trăsura.
E imposibil.
Totul este posibil. Chiar dacă pare imposibil.
Acum, adunaţi-vă toată lumea.
Georgie, nu-l uita pe Gillie.
Sunteţi gata?
Pregătiţi.
Ce s-a întâmplat?
Unde suntem?
Se pare că suntem în China.
Aici, toată lumea. Trăsura nu se repară singură.
Călcaţi uşor, este un porţelan fin,
şi nu vrem să-l spargem.
Georgie, uită-te în faţă.
Şi tu John.
Scuzaţi-mă, ne puteţi ajuta?
Mary Poppins, în oase şi carne!
- Dar el... - Dar tu...
- Aveţi dreptate, sunt irlandez. - Şi pe jumătate pudel.
Cât mă bucur să te văd, Shamus.
Îmi pare rău pentru tot.
Ai putea să-l ajuţi pe Jack să ridice trăsura
în timp ce copiii o vor pune la loc?
Cu drag!
Vorbeşte cu un câine!
Normal că poate.
La locurile voastre, toată lumea.
Suneteţi gata?
Şi ridicaţi.
Să vedem acum, ar trebui să meargă.
Gata. E în regulă.
Nu a fost atât de greu.
Asta a fost tot.
Iar acum înapoi în camera copiilor.
Deja?
Nu mai putem rămâne puţin aici?
Vreau să mă plimb cu trăsura.
Nici pe mine nu m-ar deranja.
Cred că nu s-ar întâmpla nimic rău.
Shamus, te superi?
Nici pe departe.
Urcaţi la bord, toată lumea!
Făceţi-vă confortabil.
Unde aţi vrea să mergem în această zi frumoasă?
La concertul roial Doulton, vă rog.
- Unde? - Ce e asta?
Suntem la un pas de aventură copii,
nu stricaţi totul cu prea multe întrebări.
Să mergem, Clyde!
Uşor.
La creşă, nu veţi fi niciodată singuri
Acolo era cu totul altceva în loc de acele rafturi
Ţineţi-vă bine.
Unde fiecare zi este frumoasă în felul ei
Când soarele a coborât
Totul este mitologic, niciodată real
Da, dar în această sarcină
Un simplu vas regal de ceramică
Există o jucărie drăguţă
Blănoasă şi furioasă un animal adaptat
Unde maimuţele şi păsările colibri
Îşi cunosc melodiile şi cuvintele
Fiecare fiară mică sau mare
Iubesc înălţimea
Mereu la concertul regal Doulton
Asta m-a gâdilat la coadă.
Aproape am ajuns, Mary Poppins!
Da, la acest minunat
şi sofisticat concert Doulton
Sunt multe păsări care stau la rând
Multe feluri de mâncare care aşteaptă să fie mâncate
Există multe pisici care merg pe scări
Privighetori în culise
Care aşteaptă să intre în scenă
Atât de simplu şi de senzaţional
Concertul regal Doulton
Am ajuns!
Dar unde este concertul?
Da, prostuţa de mine.
Haideţi aici!
Rămâneţi aici pentru senzaţionalul
concertul regal Doulton!
Cum Dumnezeule a făcut asta?
Ar trebui să ştii ceva despre Mary Poppins...
Ea nu explică nimănui nimic. Haide.
Grăbiţi-vă. Au rămas doar câteva locuri.
Luaţi câte bilete puteţi...
unul şi unul... Mary Poppins!
Ce onoare
să vă avem în această seară.
Mulţumesc.
Ei cine sunt?
Sunt John, Annabel şi Georgie Banks!
Ne cunoşti?
Bineînţeles. Toţi îi cunosc pe copiii familie Banks.
Cu toţii am avut grijă de voi timp de patru ani.
Ne bucurăm să vă cunoaştem în sfârşit.
Grăbiţi-vă. Luaţi câteva alune
şi vată de zahăr şi haideţi.
Putem, Mary Poppins?
Da.
Haideţi! Să luăm vată de zahăr.
Să ţineţi departe de marginea bolului.
Scuză-mă.
Răţoi şi iepe, micuţii şi uriaşii,
bine aţi venit la spectacolul nostru!
Este o onoare să mă aflu
în această seară aici cu
singura...
unica...
Mary Poppins!
Vă mulţumesc mult!
- Haideţi! - Nu.
Haideţi sus!
Prostuţul de Jack.
- Mulţumesc! - Cântă pentru noi, Mary Poppins!
- Nu, nu, nu. - Haide, trebuie.
Nu ai mai cântat de ani de zile.
Cântă pentru noi, Mary Poppins.
- Te rugăm. - Cântă pentru noi.
Nu, n-aş putea.
Să-i dăm drumul.
Unchiul Gutenberg a fost un tocilar
Şi a trăit în Charing Cross
Memoria volumelor lui îţi aduc un zâmbet
Îmi putea citi o mulţime de poveşti.
Când nu era în sos
Acum mi-aş dori să vă împărtăşesc înţelepciunea
Cărţilor mele preferate
El a spus
Coperta nu e ca o carte
Aşa că deschide-o şi citeşte-o
Pentru că sub o copertă
O descoperire precum regele poate fi un escroc
Titlurile capitolelor sunt ca semnele
Dar dacă citeşti în spatele cuvintelor
Vei descoperi că prima impresie a fost o greşeală
Pentru că coperta este drăguţă dar coperta nu înseamnă o carte
Mary Poppins, ne puteţi da un exemplu?
Sigur!
Nellie Rubina a fost făcută din lemn
Abia poţi observa
A fost de parcă cufărul ei era plictisitor
Rădăcinile ei au fost bogate şi verzi
Aşa că în primăvară, când Hick
Când a văzut-o înflorind
I-a tăiat rădăcinile, chiar dacă plângea
Iar acum sunt răsaduri peste tot
Coperta nu este ca o carte
Aşa că deschide-o şi citeşte-o
Pentru că sub o copertă
O descoperire precum regele poate fi un escroc
Titlurile capitolelor sunt ca semnele
Dar dacă citeşti în spatele cuvintelor
Vei descoperi că prima impresie a fost o greşeală
Pentru că o copertă nu înseamnă o carte
Putem să cântăm "Văduva Bogată"?
Cum să nu!
Mereu am iubit piesa asta!
Atunci să începem.
Doamna Hyacinth Macaw şi-a adus toate comorile ei la un recif
Unde numai ea era veselă
Plus două pene şi o frunză
Aşa că nimeni nu încerca să o jefuiască
Pentru că abia purta un fir
Când vei fi la costum de ziua ta
Nu îţi va lua mult să le arăţi că eşti bogat!
Coperta nu este ca o carte
Aşa că deschide-o şi citeşte-o
Pentru că sub o copertă
Vei descoperi că un rege poate fi escroc
Vei descoperi că prima impresie a fost o greşeală
Doar pentru că o copertă e drăguţă asta nu înseamnă că e o carte
Să o cântăm şi pe cea cu "Dirty Rascal," nu?
Nu e aşa lungă?
Cu cât cânţi mai repede,
cu atât mai repede vom termina.
A fost o dată o creşă de copii
A fost un castel cu un rege care se ascundea într-o încăpere
Pentru că el nu a fost niciodată la şcoală
Să înveţe un singur lucru
Avea un sceptru şi săbii şi un parlament al lorzilor
Dar pe interior era trist Edgard!
Pentru că niciodată nu avea înţelepciune matematică
O înţelepciune pentru cuvinte
Deşi coroana era imensă
Capul lui era mic ca al unei păsări
Aşa că regina a făcut o proclamaţie regală
"Către cucoane şi slujitori"
"Mai bogaţi sau mai săraci"
"Aduceţi-mi toţi profesorii din lume"
Apoi s-a dus la coafor
Iar ei au venit din Est Au venit din Sud
Din fiecare facultate, i-au predat toate cunoştinţele
Din creierul lor pentru el
Dar regele nu putea învăţa
Aşa că fiecare profesor şi-au îndeplinit sarcina
Iar regina capetele i le-au luat
Şi le-a pus atârnate de poartă
Şi din acea clipă
Le-a dus soţiile la doctor
Regele lor era pe patul de moarte
Dar într-o zi
Un necunoscut a început să cânte
A spus, "Sunt un om rău"
"Şi sunt aici să învăţ un rege!"
Iar atunci regina şi-a pus bijuteriile
Pentru că îi ura pe proşti
Dar acest nebun avea unele reguli
Ei chiar trebuia să predea în şcoli
Ca tu să fi un rege fericit
Dacă te bucuri de lucrurile pe care le ai
Nu ar trebui să o faci
Genul de persoană care nu eşti
Atunci au început să cânte şi au râs
Pentru că regele şi-a găsit un prieten
Şi au fugit pe un curcubeu ca un final fericit de poveste
Aşa că morala este că nu trebuie să fi ghidul
Pentru că nu e aşa de uşor
Până când doctorul Jekyll vine
Ar fi bine să te ascunzi
S-a îngrozit!
Nu, adevărul nu poate fi negat
Am aflat că a declarat
Tot ce contează cu adevărat
Se află în interior!
- Hooray! - A reuşit!
O copertă nu înseamnă o carte
Aşa că deschide-o şi citeşte-o
Pentru că sub copertă
Vei afla că un pirat poate deveni un escroc
Aşa că ascultă ce am spus
Şi deschide o carte noaptea în pat
Aşa că mai mult timp înainte să primim un cârlig
Cântă mai tare!
- O copertă este drăguţă - Vă rugăm să ne ascultaţi sfatul
- O copertă este drăguţă - Sau o să plătiţi!
Coperta este frumoasă dar nu este o carte
Bravo!
Gillie!
Unde este Georgie?
Nu ştiu.
Poftim.
Ce faceţi?
Nu este băiatul care
a spart vaza?
Te aşteptam de mult timp copile...
să vii şi să ne vizitezi,
aşa că îi putem plăti o vizită către dădaca ta.
Dar alea sunt lucrurile noastre!
Nu mai sunt, au fost.
Dă-mi-l pe Gillie înapoi!
E al meu! Mama mi l-a dat!
Lasă-l pe fratele nostru în pace!
E timpul să plecăm băieţi!
Annabel! Ajută-mă!
Georgie!
Venim, Georgie!
John!
Lasă-mă să plec! Vreau să merg acasă!
Ce casă? Ţi-ai pierdut casa!
Sham!
Clyde!
Aşa este!
Să mergem să vă aducem fratele înapoi!
Ne apropiem!
Trebuie să ne mişcăm mai repede!
Imediat, domnule!
Mai repede!
Ne apropiem! Fiţi gata să săriţi!
Acum!
Foarte bine, copii.
Dă-le ce vor!
Scapă de ei!
- Dar, domnule! - M-ai auzit!
Georgie, eşti bine?
Annabel, uite!
- Rămâi cu Georgie. - Bine.
Ai grijă!
Ce faci?
Nu!
Sfârşitul vasului!
Georgie, e în regulă.
E în regulă.
Dumnezeule.
E în regulă.
Aş putea spune că ai avut un coşmar frumos.
Aveai dreptate, Mary Poppins! Să nu judec o carte după copertă!
Noi credeam că erau buni, dar ei erau răi.
Despre ce vorbeşti acolo?
Au încercat să mi-l ia pe Gillie!
Ba nu, Gillie este aici, doarme, aşa cum ar trebui să faci şi tu.
Dar a fost real! Ne-au furat lucrurile!
şi lupul a spus că
nu ne vom mai vedea casa niciodată!
E absurd!
Dar şi eu am avut acelaşi coşmar.
Şi eu. Se pare că a fost atât de real.
Nu vreau să ne pierdem casa.
Vezi, Georgie?
Din cauza asta am vrut vaza mamei.
O vom vinde să ne salvăm casa.
Mi-e dor de mama.
Ascultaţi-vă...
Vă îngrijoraţi prea mult.
Cu toate astea, nu puteţi pierde ceva ce nu aţi pierdut încă.
Nu înţeleg.
Ei bine...
Te-ai simţit vreodată minţit în vis?
Între întuneric şi lumina dimineţii?
Căutând după lucrurile pe care obişnuiaţi să le faceţi
Căutând locurile unde obişnuiaţi să mergeţi?
Aţi visat vreodată sau aţi povestit amintiri?
Vă întrebaţi unde veţi găsi ceea ce aţi pierdut?
Sau poate toate lucrurile pe care le-aţi iubit
Vă aşteaptă în locul unde toate lucrurile pierdute merg
Amintirile pe care le-aţi povestit s-au pierdut pentru totdeauna
Încă sunt în jurul vostru
Credeaţi că au dispărut
Nimic nu s-a pierdut fără urmă,
Nimic nu dispare pentru totdeauna, sunt la locul lor
Aşa că luaţi cea mai bună farfurie şi cea mai bună lingură
Se joacă v-aţi ascunselea şi caută în spatele Lunii
Aşteptând momentul să iasă
Primăvara a sosit
Zăpada a dispărut
Se ascund în locul în care lucrurile pierdute
Merg.
Acum, e timpul să dormiţi.
În dimineaţa asta,
îi vom duce vaza verişorului meu.
Îl vom repara.
E timpul să închizi ochii
Să dormi liniştit
Până când în visul tău
vei găsi ce ai pierdut
Poate pe Lună
Sau poate aici
Poate că tot ce îţi lipseşte se află în tine
Atunci când ai nevoie de atingerea şi privirea ei caldă
"A dispărut dar nu am uitat" e fraza perfectă
Un zâmbet dintr-o stea, ea o face să strălucească
Adevărul este că ea e mereu aici
Vă priveşte în timp ce creşteţi
O găsiţi în locul unde lucruile pierdute
Merg
John, uite!
Eşarfa lui Mary Poppins.
Nu a fost doar un vis.
Ar trebui să-i spunem?
Mai bine nu.
Cred că ştie deja.
La naiba!
De ce nu pot face lucrurile corect?
Salutare, domniţă!
Bună!
Bună dimineaţa!
Îmi pare rău domnişoară!
Nu, nu. E în regulă. Nu-ţi face griji.
- Dă-mi voie să te ajut. - Mulţumesc.
Bună dimineaţa, Jane.
Văd că te-ai lovit de Jack.
Eu şi copiii vom merge în oraş
să rezolvăm ceva.
Ai vrea să vii cu noi?
Mă tem că am treabă astăzi. Astăzi avem un discurs.
E în regulă. Ar trebui ca Jack să-ţi dea acele pliante.
Tu eşti domnişoara Banks, nu-i aşa?
Da.
Nu ştiu dacă îţi aminteşti de mine.
Obuşnuiam să te salut când te vedeam
trează la fereastră.
Da.
Jack.
Da, îmi amintesc.
Te rog, spune-mi Jane.
Desigur, atunci eram mai tânăr.
Adevărat...
Dar zâmbetul tău nu s-a schimbat deloc.
În după-amiaza asta, dacă poţi.
Molizi?
Mă bucur pentru tine, Jane Banks.
Toţi ştiu
ce lucru bun faci pentru muncitori.
Încercăm să facem ce-i mai bine.
Dacă ai nevoie vreodată de o scară ridicată
sau de o lampă aprinsă, caută-mă.
Mersi Jack.
Aţi lustruit gaura cheii?
Uită-te la asta.
Domnişoara Jane vorbeşte cu lămpierul.
Se pare că i-a aprins inima, nu?
Ellen!
Nu, nu e nimic din partea ei.
Nu, a spus că şi-a pierdut şansa.
Iar eu spun că, mereu există o a doua şansă.
Alarma mea nu a sunat.
Dragule. Dă-mi voie să te ajut.
Voi întârzia.
Asta îmi trebuia!
Încă nu ai întârziat.
Poftim.
Poţi pleca.
Bună dimineaţa, Michael.
Scuză-mă, trebuie să alerg.
Ai grijă, Michael!
Îmi pare rău.
Sunt bine.
Caut casa cu numărul 19.
Este la două case distanţă.
Vă mulţumesc mult!
Michael, ţi-ai uitat servieta.
Pe onoarea mea, şi-ar pierde şi capul
pe masa din bucătărie dacă nu îl avea lipit de gât.
Bună Ellen. Voi lua eu servieta.
Eu şi copiii mergem să rezolvăm nişte treburi.
După ne vom opri la bancă.
Vă duc eu. Eu mi-am terminat treaba.
Minunat.
Bun venit la bord.
Pe bicicletă?
Dar suntem cinci. Nu încăpem toţi.
Se vor lăsa roţile.
Mary Poppins, câte kilograme ai?
Nu-ţi face grii pentru ea.
E o chestiune de echilibru.
Annabel aici.
Aici John.
Staţi drepţi. Nu sunteţi saci de făină.
Georgie în faţă.
Mary Poppins, aici.
- V-am prins. - Blimey!
În regulă, toată lumea.
Suntem gata, domnule Binnacle?
Suntem pregătiţi domnule.
- Gata toată lumea? - Gata!
Eşti sigur că e stabil?
Absolut deloc. Gata!
Trei!
Doi!
Unu!
- Foc! - Să-i dăm drumul!
Opreşte în dreapta. Mulţumim, Jack.
Hopa sus.
Mulţumim, Georgie.
Pe aici.
N-am mai observat aleea asta.
La fel cum n-ai mai văzut nici
cum se repară o vază regală Doulton.
Chiar în faţă.
Am ajuns.
"Topotrepolovsky repară tot,"
"mari şi mici în magazin la ea."
Pare că este un magazin mic de reparaţii.
E tot ce avem nevoie.
Vaza are nevoie doar de o mică retuşare.
Deci capul meu este un ciocan pentru uşă?
Presupun că ciocul meu poate fi folosit şi să deschideţi conserve.
Cicălitorule. Eşti prea dramatic.
Verişoară Topsy!
Mary Poppins!
În numele celor sfinte...
Să nu intri!
Nu fi nepoliticoasă.
Stai departe!
E a doua săptămână!
A doua săptămână. Doamne. Am uitat.
Acum ori niciodată, ăsta este motto-ul meu.
Intrăm.
Urmaţi-mă.
Ai intrat.
Nu-l asculţi pe Topsy.
Nu!
A început!
Ce vrei?
Ai musafiri, verişoară.
Ai fi putut să îi saluţi la intrare.
Şi cum aş putea face asta
când sunt aici jos, aproape de tavan?
Foarte bine, vom veni noi la tine.
Dă-mi voie, Georgie.
Pe aici.
Aveţi grijă la treapta aceea.
De ce să aibă grijă?
Lăsaţi-l pe Topsy să rezolve asta.
Urcaţi pe rafturi. Călcaţi pe jucării.
Loviţi cu piciorul păpuşile mele din China.
John, Annabel, Georgie şi Jack...
ea e verişoara mea.
A doua verişoară, foarte îndepărtată.
Tatiana Antanasia Cositori Topotrepolovsky.
Dar puteţi să-mi spuneţi Topsy.
Ce accent neobişnuit ai.
De unde eşti?
Asta e o poveste interesantă...
Nu avem idee.
Draga mea, tebuie să repari această vază.
Nu, nu, nu. Doar ce ţi-am spus...
A doua zi din miercuri din luna asta...
când totul arată ca o broască ţestoasă.
"Broască ţestoasă"?
Ce înseamnă asta mai exact?
Înseamnă că lumea
este întoarsă pe dos.
Şi nu ştiu de ce se întâmplă asta,
dinspre est în vest.
Bluzele mele, pantalonii mei.
Da, cred că aţi înţeles ideea.
Bun. Ce isteţi.
Vedeţi, lucrurile mele, orice încerc să repar...
miercurea se duc de râpă!
Se duc de râpă.
Te rog verişoară, mereu spui că
poţi repara orice.
Scumpo, spune-i lui Mary Poppins,
care nu mă ascultă,
că în orice altă zi,
Tatiana Anastasia Cositori Topotrepolovsky...
poate repara orice.
Dacă suni cu ceva stricat
Într-o marţi
Îl voi repara cu lipiciul meu, cu ac şi aţă
Ce-mi aduci când m-am trezit
<iÎntr-o vineri
Îl voi repara, iar apoi îmi voi petrece ziua în pat
Copii, Saturn, Soarele, şi Luna
Vor fi nişte zile amuzante
Dar în a doua săptămână Am avut o grimasă
Pentru că ştiam că după marţi
vine ziua cea rea
E miercurea cea de temut
Atunci când se face nouă viaţa mea se întoarce cu susul în jos.
Repede înseamnă lent, încet înseamnă mare
În fiecare miercuri există câte un obstacol
De la opt până la nouă este bine
Apoi m-am rostogolit pe scoica mea
Şi pentru că lumea se întoarce cu susul în jos
Ziua este noapte, câinele este pisică, negrul este alb, slabul este gras
Din cauza asta mi-am pierdut corsetul
Nu-mi pot ajuta acest trup fermecător
Nu râde de mine pentru că sunt în supă
Şi de ce? Pentru că lumea se întoarce cu susul în jos
Mereu mă contrazic singură
Mi-e dor de miercurile când lumea era mohorâtă
Când va înceta?
Acum în viaţa mea ba este război, ba este pace
Pentru că Tolstoy a avut darul vorbirii
N-am putut trece peste asta
Baza este în vârf, yin este yang
Linişte şi pace, furtuna a început
Marţi seară, sângele meu începe să coaguleze
Est este vest, înăuntru este afară
Şi din cauza asta trebuie să strig
"Nu. Lumea se întoarce cu susul în jos"
Dacă aţi fi venit de dimineaţă
Nu m-aţi fi găsit aici
Dar din ziua în care m-am născut
Ziua de miercuri este nasoală
Nu am putut să rezolv asta pentru a-mi salva sufletul
Dacă va continua aşa, voi săpa o groapă mare
Aţi spus că viaţa este un bol de cireşe, dar miercurea este plină cu gunoaie
Spune-ne, puteţi repara vaza?
Astăzi sunt cam supărată
- Puteţi repara crăpătura asta? - Şi coarda asta ruptă?
Poate că dacă îmi veţi da o mână de ajutor
Degetele noastre sunt la comanda ta
O privighetoare încă poate cânta
Haideţi să întoarcem lumea pe dos
Vai de mine, acum stau în cap
Cine poate?
Ai spus "cine" iar eu îţi spun "norocoasa de tine"
- Norocoasa de mine? - Da
Aici, în capul tău
"A" este departe de "Z"
E bine să ai un punct diferit de vedere
Îmi plac pantofii tăi.
Vezi tu, când lumea se întoarce cu susul în jos...
cel mai bun lucru este să... să-l transformi într-un lucru bun.
Văd!
De aici, lucrurile arată altfel.
Nu m-ar deranja dacă aş vedea lucrurile aşa.
- Sună distractiv! - Putem?
În regulă atunci.
Aproape este, departe este
Aici este
Lumea este întoarsă pe dos
Lucrurile sunt foarte clare
Bate în lemn, draga mea
Când îţi schimbi priveliştea de unde ai stat
Lucrurile pe care le vezi se vor schimba în bine
Nu m-am gândit niciodată la asta
Ea nu s-a gândit niciodată la asta
Acum miercurea este ziua mea favorită
Acum miercurea este ziua ei favorită
Pentru că asta este ziua în care sunt exact contrariul
Iar acum, mulţumită lui Mary
M-am schimbat, să fiu cea care iubeşte
Lumea se schimbă
Se schimbă
Haide, dă-mi vaza.
Nu mă mai tem în privinţa asta.
Bun.
Scuzaţi-mă, aveţi idee
cât poate valora această vază?
În bani?
Mă tem că nu foarte mult.
Dar asta n-o face mai puţin specială.
Mama noastră ne spunea mereu cât este de valoroasă.
Presupun că a fost a ei.
Mary Poppins are dreptate, odată în viaţă.
Totul e în modul în care priveşti lucrurile.
Mulţumesc verişoară.
Haideţi copii. Luaţi-vă pălăriile.
Şi nu-ţi face griji de vaza mamei.
O voi repara şi o voi face să arate perfect pentru voi.
Deci vă veţi întoarce şi miercurea viitoare?
Da. Cu siguranţă.
Încântat de cunoştinţă, Topsy Turvy.
"Topsy Turvy"
Îmi place. E uşor de reţinut.
Ce vom face acum?
Nu am idee.
Aşa cum a spus Topsy...
poate că ar trebui să începem să privim altfel lucrurile.
Minunat.
Se pare că lucrurile au început
să se întoarcă la normal.
Mary Poppins,
ăsta nu e cel mai scurt drum către bancă.
Astăzi este.
Uite-o pe Aunt Jane!
Aunt Jane! Aunt Jane!
Bună!
Tot acolo eşti Jane?
Da. Tot aici, mulţumesc lui Dumnezeu.
Şi nimeni nu a căzut.
M-aş putea întoarce să-ţi dau o mână de ajutor
imediat ce îi las la bancă.
Nu-ţi face griji. Chiar mă descurc.
Prostii. Banca e chiar după colţ...
iar eu şi copiii
putem merge pe jos până acolo.
Haideţi, săriţi.
Copiii, puteţi ţine bicicleta pentru mine?
Eşti sigur că nu te deranjează, Jack?
Bineînţeles că nu.
Oricum speram să trec pe aici să te ajut.
Da? Mă bucur.
Te poţi urca în coşul din faţă.
Serios?
Cred că ar sta mai bine aici.
Aici?
- Da. - De unde ar trebui să mă ţin?
De ghidon.
- Eşti gata? - Da! Mai pregătită decât...
Dumnezeule!
Aveţi grijă pentru că vor trece maşini.
Ne vor vedea.
Gata, ajunge.
Mergeţi copii.
Trebuie să fie cineva aici la bancă
care ne-ar putea ajuta să ne salveze casa.
Sunt sigur că tata a întrebat deja.
Da, dar noi nu.
Poate îi putem face să
vadă lucrurile dintr-un alt punct de vedere.
Aşteptaţi puţin copii.
Bună ziua.
Aş vrea să-l văd pe Michael...
Am nevoie de o semnătură, domnule.
Bineînţeles. Scuzaţi-mă un moment.
Probabil a întârziat pentru domnul Wilkins.
De ce ai făcut asta?
I-ai rănit sentimentele.
De unde ştii cine sunt, Georgie?
Sunt avocaţi.
El este unul bun.
Mai bine l-ai convinge să ne ajute.
Merită încercat.
Acum ori niciodată, ăsta este motto-ul meu.
Haideţi.
Cum vă pot ajuta?
În sfârşit, aş vrea să-l văd pe domnul Michael Banks.
Alo? Operator.
- Putem intra? - Te aşteaptă.
Vă pot ajuta cumva copii?
Îmi puteţi da o bomboană, vă rog?
Cum să nu, scumpule.
Le puteţi lua pe toate.
Este ipotecată.
Domnul Michael Banks, strada 17 Cherry Tree Lane.
Este ipotecată.
Câte evacuări avem luna asta?
19, domnule. Şi avem aproape toată suma
săptămâna viitoare.
Cine ar fi crezut că această criză
ar putea fi atât de profitoare pentru afaceri?
Mă întreb, domnule Wilkins, dacă...
Michael Banks este angajatul nostru
ai putea să-i mai dai câteva săptămâni.
Şi să ne pierdem şansa să îi luăm casa?
Adică...
Nu-mi place să pierd, domnule Frye.
Nu am cerut mai mult ceai, domnişoară Farthing?
Da. Imediat, domnule Wilkins.
De ce nu le luaţi pe toate?
Haideţi.
"Biroul lui Bank Chairman." Nu putem intra acolo.
Am pornit o afacere, nu o pomană.
Doar că...
familia lui va avea probleme
cu pensiile, începând cu anul acesta.
Nu îi mai dăm nici o secundă lui Banks...
pentru a plătii datoria.
M-am făcut înţeles.
Uitaţi.
Este lupul.
În două zile, Banks va fi
pe străzi, iar casa...
va fi a noastră.
Georgie, nu!
Nu ne poţi vinde casa! Îi voi spune lui tata.
Să vă vând...?
Cine sunteţi?
Sunt copiii lui Banks.
Da?
Vino aici, băiete, cred că ai...
- Să plecăm, Georgie! - Fugiţi!
Închide uşa, domnişoară Farthing!
Prostule!
Opreşte-i.
Aici erai, Michael.
Eu şi copiii ţi-am adus servieta.
Mulţumesc.
- Cu plăcere. - Unde sunt copiii?
Tată!
- Ajutor! - Aşteaptă!
Ce este? Ce s-a întâmplat?
El este lupul care încearcă să ne vândă casa.
Despre ce vorbiţi?
Mă tem că copiii tăi
au intrat în biroul meu, Banks.
Ce?
Noi încercăm să vedem dacă
se poate să-ţi extindem data de plată,
când ei au intrat peste mine.
Ei au încercat să vă fure casa.
El este! L-ai auzit!
Domnul Wilkins încearcă să ne ajute!
Dar atunci, de ce ne urmărea?
Am crezut că i-aş putea opri
să le ofer câteva bomboane.
Îmi pare tare rău domnule Wilkins.
Să nu se mai repete.
După toate astea, doar nu vreţi ca tatăl vostru...
să-şi piardă postul, nu-i aşa?
Ştiu că timpul se scurge, Banks...
dar vreau să ai toate şansele
de a-ţi plătii împrumutul.
Mă voi asigura că voi fi în biroul meu
vineri seară...
până la miezul nopţii.
Ai cuvântul meu.
Vă mulţumesc, domnule.
Domnilor?
Dar tată, chiar a făcut asta.
Nu vreau să mai aud nimic!
- Du-i imediat acasă! - Da, domnule!
Vom sta de vorbă când mă voi întoarce.
Haideţi, copii.
Am terminat, nu-i aşa?
Nu cred că l-am mai văzut pe tata
atât de supărat pe noi.
Dar i-am spus adevărul.
Nu asta contează, Georgie.
L-am băgat în probleme.
Şi nici măcar nu ştie că i-am spart vaza mamei.
Tot ce am încercat să rezolvăm, am făcut şi mai rău.
Pe unde mergem, Mary Poppins?
Acum de ce mă întrebaţi pe mine?
Voi trei aţi venit pe aici.
- Noi? - Dar noi...
Am mers aiurea prin ceaţă.
Ba nu. Adică este ceaţă dar...
Noi doar vorbeam.
Da, prea concentraţi pe unde aţi fost
şi nu aţi fost atenţi unde mergem.
Dar tata ne-a zis să mergem direct acasă.
Se va enerva dacă vom întârzia.
Nu prea avem ce face de acum, nu-i aşa?
Ne-am pierdut?
Asta depinde de unde vreţi să mergem.
Jack!
La dispoziţia voastră.
Ce sunt feţele astea supărate?
Aţi pierdut cinci bani şi aţi găsit doar unul?
Am stricat totul.
Tata e supărat pe noi.
Şi nu găsim drumul spre casă.
V-aţi pierdut?
Aşa este, Mary Poppins?
Fără speranţe.
Nu sunt expert...
dar dacă m-aş rătaci...
M-aş uita după puţină lumină să mă ghideze...
Să spunem că v-aţi pierdut
într-un parc, desigur
Puteţi să rămneţi în întuneric, sau
Puteţi descoperii puţină lumină cu mine
Când eşti singur în camera ta
Alegerea ta este să rămâi în întuneric
Sau să descoperiţi puţină lumină cu mine
Dacă vă ascundeţi sub pături
S-ar putea să nu vedeţi niciodată ziua
Dar dacă o scânteie vă apare în inimă
Atunci veţi putea mereu să găsiţi calea
Atunci când viaţa îţi dă ceva rău
Să pretindeţi că sunteţi un leerie
Cu o călatorie fantastică cu mine
Ce este un leerie?
Aşa ne spunem noi lămpierii.
E timpul să le pornim.
Leerie, aprinde lumina în capăt.
Când vă rătăciţi în ceaţă
Puteţi lupta şi rezista, sau
Sau puteţi veni într-o călatorie fantastică cu mine
Spuneţi că sunteţi pierduţi în mulţime
Puteţi ţipa sau
Sau puteţi veni într-o călătorie fantastică cu mine
Iar când ceaţa se va ridica
Mergeţi pe calea voastră
Nu trebuie să fiţi întristaţi şi încruntaţi sau mai rău, să cedaţi
Nu acceptaţi să deveniţi epitaf
Când viaţa devine înfricoşătoare
Fiţi propria lumină
Cine vă poate arăta toată lumina de pe Pământ
Dacă veţi veni într-o călătorie fantastică cu mine
- Bună. - Bună.
Mulţumesc.
Un leerie iubeşte sfârşitul nopţii
Crede-ţi-l, pentru el, toată lumea va părea luminoasă
Are darul unei a doua vederi
Să călătorim cu toţii!
Treaba unui leerie este să aprindă străzile
Să facă din noapte zi!
Să reproducem Luna, da, ăsta este scopul nostru
Pentru că noi suntem deţinătorii flăcării
Şi dacă eşti în interiorul unui tunel
Şi nu vezi nimic în faţă
Continuă până la răsărit
Înainte de lumină este întuneric
Ce facem acum?
Aşa cum a spus Jack...
urmărim lumina.
Călătoria noastră este fantastică
Nu-i aşa că excursia noastră este fantastică?
Haideţi.
Călătoria este fantastică cu mine
Haideţi.
Alăturaţi-vă nouă puţin.
Ce a spus?
Înseamnă dans. Asta e limba leerie.
Nu ai spus ce înseamnă,
spui ceva care rimează...
Îţi voi arăta cum funcţioneză.
Angus, dă-ne plânsul şi smiorcăiala ta.
Pentru voi înseamnă "poveste."
A fost un cearşaf
Era în stradă
Doar că a căzut
Adu-i ceva de băut
Apoi i-am furat ce era a lui
S-a apucat de scară
- Şi i-a zâmbit La treabă!
Nu aţi înţeles nimic.
Tu poţi vorbii leerie, Mary Poppins?
Eu pot vorbii leerie?
Bineînţeles că poate. Ea este Mary Poppins.
- Putem face asta cu tine? - Te rugăm?
Foarte bine.
Copii, spuneţi-ne poveştile voastre
Daţi-ne plânsul şi smiorcăiala voastră
- Am avut această vază A ieşit un iepure din vază
- Apoi am spart-o - Bicicleta a vorbit
- Aşa că am dus-o într-un magazin - Ca o acadea
Şi ne-am întors cu susul în jos
Ca la circ
- Apoi am mers la bancă - Zgomot şi ţipete
- Ne-am pierdut în ceaţă - Cu lămpierii
Până când ne vom găsii prietenul
Vom sta în apărare
- Care ne-a dus într-o excursie - Pe un cal
Şi călătorim într-o excursie fantastică
Asta sună puţin bombastic
Dar călătorim în lumină
Am călătorit în lumină
Să facem călătoria asta să devină fantastică
Alătură-te, Mary Poppins!
Am reuşit!
Acum să ne întoarcem cu toţii acasă.
Dacă viaţa voastră este puţin în ceaţă
Nu e nici un motiv să ne plângem
Sunt prea multe în spatele uşii
Strada 17 Cherry Tree Lane!
Când necazurine nu se termină
Pur şi simplu fi mai puternic
Pentru că lumina vine cu o garanţie pe viaţă
Aşa ca voi
Călătoriţi îmtr-o excursie fantastică
Nu vrei?
Călătoriţi îmtr-o excursie fantastică
Haideţi!
Călătoriţi îmtr-o excursie fantastică
Cu mine
Am mers la bancă, am ţipat şi ne-am speriat
Ne-am întâlnit cu Pitch
Ne-am rătăcit în ceaţă Ne-am întâlnit cu lămpierii
Călătorim într-o excursie fantastică
Unde Dumnezeule aţi fost?
Ţi-am spus să îi aduci direct acasă.
Am fost extrem de îngrijorat.
Ne pare rău că am întârziat tată.
Nu a fost vina lui Mary Poppins.
Ne-am rătăcit prin ceaţă.
Jack şi leeries ne-au condus acasă.
Aşa a fost.
Le-ai încărcat capul copiilor
cu prostii.
Am auzit destul. Intraţi odată!
Eu am să mă retrag. Noapte bună, Mary Poppins.
Noapte bună, Jack.
În salon. Haideţi.
Haideţi.
Nu fiţi atât de duri cu ei, domnule.
Sunt doar copii.
Ştiu că sunt copii, sunt copiii mei
şi mă voi ocupa de ei aşa cum cred eu de cuviinţă.
- Acum lasă-ne. - Da, domnule.
Nu şi tu, Mary Poppins. Aici.
În regulă, domnule.
Era să-mi pierd slujba.
Aţi înţeles asta?
Nu aveţi idee cât de greu mi-a fost să găsesc
o slujbă ca asta.
Dar voi, m-aţi făcut...
Iar tu, Mary Poppins,
Credeam că eşti aici să ai grijă de copiii ăştia.
Nu a fost ideea ei, a fost a mea.
Nu, a fost a noastră.
Ne gândeam că dacă vom vorbi cu domnul Frye...
ne va da mai mult timp să ne salvăm casa.
Încercam doar să ajutăm.
Nu aţi ajutat.
Acum...
Ştiu că este un an greu pentru familia noastră
şi am făcut tot ce am putut...
să nu vă faceţi griji, dar nu pot face asta pe cont propriu.
E prea greu. E prea...
Abia vă ţin împreună.
Nici măcar nu-mi amintesc de servieta mea
şi nu mai este timp,
suntem pe cale să ne pierdem casa
şi nu o pot pierde. Pur şi simplu nu pot.
Nu ştiu ce să mai fac.
Îmi pare rău, nu ştiu ce să mai fac.
Totul se dărâmă de când mama voastră...
Nu am pierdut destul?
Nu am pierdut-o pe mama.
Nu chiar.
Nimic nu este pentru totdeauna, nici la locul lor
Când avem nevoie de atingerea şi privirea ei
"Dispare, dar nu o uita" este fraza perfectă
Zâmbeşte la o stea care străluceşte
Adevărul este că ea este mereu aici
Ne priveşte cum creştem,
O găsim în locul în care
Toate lucrurile pierdute merg
De când sunteţi atat de isteţi?
Noaptea trecută Mary Poppins ne-a spus...
Sper să fiu la fel de isteţ când voi creşte.
Aveţi dreptate.
Ai dreptate, Georgie.
Mama voastră nu a dispărut. E în zâmbetul tău.
Şi în mersul tău, John...
şi în ochii lui Annabel.
Şi mereu va fi cu noi oriunde vom merge.
Vă iubesc.
Mergeţi să vă spălaţi pe mâini, masa e gata.
Ai făcut ceva cu ei
încercând să ne salvezi casa?
Nu am spus nimic.
A fost ideea copiilor.
În tot timpul ăsta, am avut grijă de ei
şi ei aveau grijă de mine.
Acum totul este pe dos.
E o trăsătură a familiei Banks.
Unde mi-o fi fost capul?
Am încredere prea mare în unii oameni.
De asta sunt sigură.
Jane. Dă-mi voie să te ajut.
Mulţumesc.
Fără noroc.
Ne putem uita încă o dată dacă vrei.
Nu, nu are rost. E aproape miezul nopţii.
Am încercat, Jack, îţi mulţumesc atât de mult...
şi le mulţumesc şi prietenilor tăi că ne ajutaţi. Mulţumesc.
Desigur.
Orice pentru tine.
Vom fi gata imediat.
Copiii şi-au împachetat singuri
lucrurile rămase.
Bună treabă.
L-aţi luat pe Gillie?
Da, tată.
Bun.
Să ne luăm adio de la vechea bucătărie.
N-am să uit niciodată acel aragaz.
În regulă...
am petrecut fiecare secundă aici.
E timpul să ne luăm rămas bun.
Rămas bun, vechi prieten!
- Mulţumesc. - Mulţumesc.
- Bună Willoughby. - Domnişoară Lark. Amirale.
Ce faceţi aici la ora asta?
Abia aşteptam să vă vedem domnule.
Vom fi aici, indiferent de oră.
Dacă tu sau familia noastră
aveţi nevoie de un loc unde să staţi...
Eu şi Willoughby am fi fericiţi să vă avem drept companie.
Foarte drăguţ din partea voastră, domnişoară Lark.
Jane s-a oferit să stăm în apartamentul ei...
cel puţin la început.
Nu, pentru totdeauna, atâta timp cât doriţi.
Mi-aş dori să vii cu noi, Ellen.
Nu-ţi face griji în privinţa mea.
Am primit o cameră drăguţă de la sora mea.
Ne vei părăsii, Mary Poppins?
Nu fiţi prostuţi.
Nu ne va părăsii până când se vor deschide uşile.
În orice caz, casa ta este cu noi.
Sunt sigur că a înţeles, Georgie.
Zmeul!
Mi-am uitat zmeul!
Du-te, dar să te întorci repede.
Amiralul are ceva
ce ar vrea să îţi înmâneze, domnule Banks.
H. M. S. de veşti bune, l-am navigat chiar eu.
Poate te va ghida în siguranţă până în port.
Mulţumesc tare mult, amirale.
Voi avea tare grijă de el.
Opt minute domnule Binnacle,
e timpul să ne întoarcem la posturile noastre.
Da domnule. La revedere domnule Banks.
- La revedere. - La revedere Binnacle.
- L-am găsit! - La revedere domnişoară Lark.
La revedere, Willoughby.
Nu sunt foarte sigur că ne va ridica de la sol.
Se pare că are foarte mult lipici.
Georgie...
le-ai luat din vechile mele desene?
Se pare că ai făcut o treabă foarte bună.
Uite.
Vezi?
Noi toţi...
în faţa...
- Ce este tată? - Staţi puţin.
"Documentul cu acţiuni"!
Asta este! Asta este ce căutam.
Da!
Trebuie să ne întoarcem la bancă.
Cât este ceasul?
Mai sunt 7 minute până la miezul nopţii.
Şapte minute? Nu vom avea destul timp.
Trebuie să ajungem la bancă până la miezul nopţii.
- Luaţi duba. - Nu, nu este bună.
Tot nu voi avea timp.
Ce putem face?
Nimic, nu putem întoarce timpul înapoi.
De ce nu?
Totul este posibil.
Chiar şi imposibilul.
Putem face asta, Mary Poppins?
Putem întoarce timpul înapoi?
Nu văd de ce nu am putea aranja asta.
Dar asta e ridicol.
Într-adevăr, Michael. Sunt prostii.
Prostii!
Nu are sens! Iar dacă nu are sens...
Nu poate fi adevărat.
Despre ce vorbiţi?
Nu vă faceţi griji.
Zmeul va fi către bancă...
cât de repede posibil, şi ne va părăsi pe restul din noi.
- Cum vei... - Du-te!
Avem nevoie de ajutor, Jack.
E ca şi făcută!
- Du-te şi cheamă-i pe leerie! - Bine!
Copii, ajutaţi-mă cu bicicleta.
Va trebui să preiau conducerea de data asta. Viteza este esenţială.
Ai mai condus o bicicletă ca asta?
Vă rog. Care ar putea fi diferenţa dintre ea şi un elefant?
Pe locuri, fiţi gata, start.
Acum tot ce trebuie să facem este să întoarcem timpul înapoi.
Asta e amuzant.
Bine lucrat, domnilor.
Mulţumesc domnule.
Se pare că Banks nu ni se va alătura în seara asta.
Mai aveţi câteva minute, domnule.
Ai spus că vei aştepta până în ultimul minut.
Da, ştiu asta.
Aşa că vom aştepta.
Sunt un om de cuvânt.
Cât timp mai avem?
Încă cinci minute, cred.
Bun, acum în turn băieţi.
Ne pare rău, ne grăbim.
Mă întorc într-o clipită.
- Haide! - Haideţi, cu scările!
Scara!
Jack!
- Scară! - Scară!
LEERIE 23 scară! LEERIE 33 scară!
Nu mă pot uita.
Zici că au mai făcut asta înainte.
Ce vom face?
Am o idee, veniţi!
Acum!
Jack! Poţi întoarce timpul înapoi acum!
Nu pot ajunge la limbă.
Serios.
Ar trebui să se grăbească.
Mai avem mai puţin de un minut.
E prea târziu, Jack!
Trebuie să fie o cale!
Uitaţi!
La trei, doi, unu...
De ce nu a sunat?
Poate că ceasul tău este înainte.
Nu fi nerod, ceasul meu nu fost niciodată mai înainte.
Big Ben-ul este stins.
Reaprinde ceasul Jack, repede.
Uite. Au reaprins Big Ben-ul.
Dar nu e bun ceasul.
Ceasul trebuia să se oprească.
E Banks.
A ajuns la timp!
Încă nu a ajuns. Asiguraţi-vă că...
nu va ajunge aici până la ultima bătaie.
- Dar, domnule... - Acum Frye!
E închis domnule Frye!
Alo?
Lăsaţi-ne să intrăm, vă rog!
Alo?
- Jane. - Ce?
Să...
Să zburăm cu zmeul...
Acolo! Unde este lumina.
Prima? În regulă.
Fugi! Eu voi ocoli.
Da, repede.
Haide!
Alo?
Nu funcţionează. Nu-l va vedea niciodată.
- Să intrăm. - Da, să mergem!
Lăsaţi-ne să intrăm.
Lăsaţi-ne să intrăm.! Trebuie să ajungem înăuntru!
- Îţi mulţumesc. - Mulţumesc.
Grăbeşte-te domnule Banks!
Ce?
Ce înseamnă asta?
Asta căutam.
Trei, doi, unu...
Foc!
Domnule Binnacle...
Big Ben a sunat la timp.
Şi asta se duce...
în vârf.
Ce e asta? De unde o ai?
- Acolo? - Nu.
- Nu, acolo. - Bucata asta ajunge aici.
Şi mai contează dacă lipseşte una mică?
Am greşit ceva, nu-i aşa?
E încă valabil, atâta timp cât piesele sunt acolo.
Aşa este?
Acum, Georgie, a mai rămas o singură bucată, colţul...
cu o mare semnătură pe el.
Îţi aminteşti de el?
Cred că am aruncat-o. Iartă-mă tată.
E totul în regulă, Georgie.
Nu, nu este.
Mă tem că ai probleme Banks.
Vezi tu, fără acea semnătură
nu ai nici un document...
nu ai casă...
nu ai nimic.
Ce?
Dar ştie că le ai!
A plănuit asta în tot acest timp.
Ia-ţi copiii de aici, Banks.
Le-am auzit destul minciunile.
Să nu îndrăzneşti să-mi insulţi copiii.
Să nu îndrăzneşti!
Ei nu mint, iar tu ştii asta!
Mi-aş dori să îi fi crezut de la început!
Ştiaţi asta de la început, nu?
Haideţi!
Ia casa.
Dă-i drumul.
Am tot ce îmi trebuie aici.
Aici erai, Willie.
Unchiule Dawes?
Ce cauţi aici?
O mică păsărică mi-a spus că...
ai încercat să păcăleşti familia Banks...
şi să le iei acţiunile din bancă.
Chiar aşa. L-ai auzit.
Şi am mai auzit...
că ai spus întregului oraş...
că am luat-o razna.
Singura prostie pe care am făcut-o
a fost să am încredere că vei avea grijă de bancă!
Doar nu vorbeşi serios,
aproape am dublat profiturile acestei bănci.
Da, luând bani din buzunarul clienţilor.
Au avut încredere în noi de la început.
Ţi-ai bătut joc de toată bunăvoinţa lor.
Ei bine Willie...
M-am întors, iar tu eşti concediat.
Domnilor, îi puteţi arăta nepotului meu uşa?
Da, domnule Dawes.
Lăsaţi-mă!
Nu eşti potrivit să conduci această bancă.
Mai vedem asta!
Poate mai îndrăzneşti să dai târcoale...
se pare că mai pot sta pe picioare.
Când ei îţi spun că ai terminat
Şi ţi-ai ratat şansa să dansezi
Ăsta e momentul să staţi şi să aşteptaţi
Şi spune-le că tocmai ai început
Când viaţa este ca o ceaţă groasă
Ar trebui să alegi să fi un soldat
Pentru că lumina vine cu o garanţie pe viaţă
La fel şi tu
Cu mine!
Am mers la bancă am plâns şi am râs
L-am întâlnit pe Pitch
Ne-am rătăcit în ceaţă I-am întâlnit pe lămpieri
- Am călătorit puţin - Am călătorit puţin
Am călătorit într-o excursie fantastică!
Fantastică!
John, îţi poţi lua picioarele de pe...
- Da. - Mulţumesc.
Ne bucurăm că v-aţi întors domnule Dawes.
Mulţumesc, Michael.
Apropo, toate aceste acţiuni,
în perfectă stare...
ţi-au salvat familia.
Îmi pare rău, dar nu înţeleg.
Aş vrea să-ţi spun o poveste mică.
A fost o dată...
a fost un om cu un picior de lemn...
Asta nu e tot!
Este vorba de un băieţel pe nume Michael.
Michael a vrut să cumpere o pasăre...
dar după un mic efort de convingere.
A decis să i-l dea tatălui său.
Tatăl lui Michael bunicul vostru...
a susţinut această bancă
şi ne-a spus să avem grijă de ea.
Am făcut asta.
Şi după mai multe investiţii...
dacă pot spune asta...
acei bani au crescut într-o sumă frumoasă.
Serios?
Serios, Michael.
De fapt, suficienţi bani pentru a plăti împrumutul pe care l-ai luat.
Casa este a voastră!
Ce zi frumoasă de întors acasă!
Uită-te la copaci, ce flori frumoase.
Sunt minunate.
Ar trebui să le pictez.
Dar tu, Jane?
Ce?
Ce înseamnă pentru tine
acel lămpier, Jack?
Nu! Suntem doar prieteni!
- Haide. - Serios.
Încetează, Ellen!
Ce e asta?
Sărbătoarea primăverii, ai uitat? Putem să mergem?
Te rog.
Nu văd de ce nu.
Haide tată, să mergem!
Te vei da în roată cu noi?
Da. Şi tu Jane.
Doar dacă vii cu mine, Ellen.
Ce? Ador să fac asta!
Urmaţi-mă.
În regulă. E rândul meu.
- Să vedem. - Am înţeles.
Haideţi să ne dăm în roată.
- Georgie! - Georgie!
- Mai încet! - Te voi întrece!
Acadele!
Uitaţi-vă la roată!
Poneii!
Viaţa este un balon care se înalţă
Depinde de ce este în interior
Umple-l cu speranţă şi cu surprize
Scumpe raţe aţi ieşit la plimbare
Uitaţi-vă în interiorul balonului
Şi dacă veţi auzi o melodie
Nu aveţi de unde să ştiţi
Pot avea un balon?
Desigur. Să mergem.
Alege secretul pe care îl ştim
Înainte ca viaţa să ne maturizeze
Nu avem unde să ne ducem decât sus
Bună ziua, am dori
câteva baloane foarte frumoase.
Imediat.
Alege cu atenţie, scumpule.
Mulţi aleg balonul greşit.
Fi sigur că îl vei alege pe cel potrivit pentru tine.
Care balon îţi place, Georgie?
De ce nu alegeţi dumneavoastră primul?
Eu?
Au trecut acele zile.
Nu am mai avut un balon de când eram mic.
Ai uitat ce-ţi place.
Să ţin un balon?
Să fi un copil.
Dacă vei alege corect
Dragule, ţine-te tare
dacă-ţi vezi reflecţia, inima ta îşi va lua zborul
Dacă vei alege corect
Inima ta îşi va lua zborul
Şi nu aveţi unde să fugiţi decât sus
Tată!
Acum mă simt ca un băieţel cu această jucărie strălucitoare
Şi nu am unde să mă duc decât sus
Michael!
Într-o zi am trecut pe la târgul Waltzing
Şi nu am altundeva unde să merg, decât sus
Jane, îmi amintesc.
Totul este adevărat.
Toate lucrurile imposibile pe care ni le-am imaginat cu Mary Poppins...
s-au întâmplat!
Acum imima mea este atât de uşoară
Cred că aş putea spune
Să hrănesc păsările şi apoi să zbor cu zmeul
Cu mâna într-un nor Doar să râdem ne este permis
Şi nu avem unde altundeva să mergem, decât sus!
Tată!
Acum e rândul tău să-ţi alegi un balon.
Ce balon vrei să ai.
Pe acesta.
Zbor!
Zburăm şi zburăm
Picioarele noastre nu atârnă
Am putea călători spre Lună
Toate aceste întâmplări au loc pentru că am crezut în ele
Magia din interiorul balonului
Trecutul e trecut
Rămâne în amintirea noastră
Iar asta este un lucru important
Viitorul se apropie repede fiecare secundă este un mister
Pentru că nimeni nu ştie ce ne aduce ziua de mâine.
Seamănă cu tine.
De unde ştii?
Nu o pierde, fiule.
Nu domnule.
Sun aici în cer E o privelişte fantastică
Unul lângă altul e cel mai bine să zburăm
Odată îl priveam iar acum fac parte din
Minunatul cer al Londrei!
Aţi vrea să încercaţi domnule?
O să încerc.
În regulă, iubire.
Alege-l cu atenţie.
Nu ai unde să te duci decât în sus.
Când norii te încurcă puţin
Atunci nu îi voi încurca
Dar am să ating stelele
Ellen, mai bine ne-ai lăsa pe noi!
Fă-i un cadou duşmanului pentru că vei culege ceea ce ai semănat
Şi nu aveţi unde altundeva să mergeţi, decât sus
Navighez!
Ţine cârma dreaptă, Binnacle!
Asta voi face domnule.
Dacă ziua ta s-a dus pe apa sâmbetei
Nu ai nici o îndoială
Nu aveţi unde altundeva să mergeţi decât sus
Şi dacă nu ne credeţi Apucă-ne de picioare
Pentru că nu aveţi unde altundeva să mergeţi decât sus
Aşa cum zbori peste oraş O să-ţi vină mai greu să te încrunţi
Şi veţi atinge înălţimi mari
Dacă nu privim niciodată înapoi
Lasă trecutul să dispară Acum e pentru totdeauna
Nu aveţi unde altundeva să mergeţi, decât sus
Bineînţeles, adulţii vor uita până mâine.
Mereu fac asta.
A rămas doar un balon, Mary Poppins.
Cred că este al tău.
Da, cred că este al meu.
Sunt perfectă în orice mod.
Bine aţi venit acasă.
E frumos că ne întoarcem, nu-i aşa?
Da, este atât de bine.
Nu am crezut niciodată că voi simţii
atât de multă fericire.
Cred că acea uşă a fost închisă pentru totdeauna.
Haideţi, să mergem.
Să ne întrecem până sus.
Nu-i corect, ai plecat mai repede.
Aşteaptă-mă.
E timpul.
A plecat, nu-i aşa, Michael?
Mulţumim, Mary Poppins.
Drum bun.
Traducerea şi adaptarea: SickSide - SceneFZteam www.scenefz.me
Nu te voi uita, Mary Poppins. Promit.
Ţine-i aproape pe cei ce îi iubeşti
Chiar foarte aproape
Vei fi binecuvântat aşa că ai grijă
În timp ce te afli sub minunatul cer al Londrei
revizie: Aurel_Coloid