www.titlovi.com
LJUDSKO STANJE Deo III
PETO POGLAVLJE
Sad smo u njihovoj zemlji. Šta ćemo sad?
Nemamo baš mnogo izbora,
Ili da pretrčimo preko ili...
Pored svih ovih svetala?
A šta drugo možemo?
Samo 30 sekundi nam treba da se oslobodimo tog stražara
Kaji... upucaj ga odavde!
A vi da pretrčite? To je dobra ideja, ali...
šta će biti sa mnom?
Znaš li neki drugi način?
Zašto mu se ti ne bi prišunjao i zaklao ga s leđa?
Šta ćemo da radimo?
Šta radiš?
Ne brinite za mene. Samo trčite!
Sav si krvav!
Ubistvo ruskog vojnika u borbi...
je bio samo jedan pucanj u milion,
pucanj kojim sam podelio odgovornost za tolike mrtve ljude.
Ali, ono jutros...
Michiko, ja sam ubica.
Ove ruke koje su
nekada uživale u tebi
ubile su čoveka.
I to samo zato da bismo bezbedno prešli put.
Da li je to bilo opravdano?
Ili je okrutno ubistvo?
Michiko! Reci mi šta je ispravno.
Časni razvodniče,
kako si to uradio?
Ne postavljaj mi glupa pitanja.
Najvažnije je da smo stigli daleko.
Skoncentriši se na ono što nas čeka!
Hej! Gde ćete?
U Mutankiang... valjda.
To je na onu stranu. Ali, nema svrhe.
Crveni su ga zaposeli.
O? A šta je sa tobom?
Krenuo sam u Koreju.
Tako sam bliže kući.
Gde ti je jedinica?
Imao sam jednu do juče.
Čuvaj se oko granice. To je komunistička teritorija.
Nije valjda?
Pa... onda ću i ja biti još jedan crveni.
Kako se kaže 'drug' na njihovom jeziku?
'Tonzu' na kineskom i, ja mislim, 'dommu' na korejskom.
'Tonzu' i 'dommu', a? Hvala.
To je sve što će mi biti potrebno. Srećno.
'Tonzu' i 'dommu', a?
Doviđenja, dragi tonzu.
Kakva budalčina!
Verovatno je dezerter!
Trebalo je da ga pitamo kako se zove.
Zašto?
Da ga prijavimo.
Prepustio sam ti vođstvo samo zato što znaš ovu oblast.
Ja sam i dalje ovde komandant!
Dok sam ja ovde, ja komandujem! Možeš da zaboraviš na svoj čin,
Slušaj me pažljivo šta ću ti reći.
I ti, Terada!
Mutankiang je u neprijateljskim rukama.
Naša Kwangtunška armija više ne postoji.
Nema svrhe tražiti ih ne bismo li im se pridružili.
Pa šta, onda, da radimo?
Vratićemo se svojim prethodnim životima.
Idemo na ovu stranu.
U Južnu Mandžuriju.
Uradiću sve što mogu da vam sve bude kao pre rata.
Ko se ne slaže sa mnom, može odmah da ode.
Ovde ćemo da se raziđemo.
Možda i pronađemo našu vojsku.
Ti joj se pridruži ako hoćeš.
Naša dužnost je da im se pridružimo.
Kaji, takav je zakon!
Mi smo poraženi.
Ako želiš da nastaviš sa borbom, povedi Teradu i idi.
Odoh ja svojim putem!
Odavde nema izlaza!
Svuda samo ova gusta šuma!
Cela dva dana!
Nemamo ni mapu, ni kompas.
Moramo malo da stisnemo! To nam je jedina nada.
Nalazimo se na nepoznatom terenu!
Mora da je reka.
Konačno, pomoć.
Ovo je kao naići na Budu u paklu.
Spašeni smo. Sad mogu opet da nahranim bebu.
Shvatate li... nismo ništa jeli već 5 dana,
Poslužite se, onda, sami.
Šta misliš? Moramo li da ih povedemo sa sobom?
Ni sam ne znam.
Ne možemo da ih ostavimo. I mi smo pri kraju zaliha.
To će biti kod mene.
Ko je alav?
Neću da ti kažem... pogodi sama.
Ovi momci to nisu dali samo tebi. Dali su nam da podelimo.
Da li si ti ikad donela neku hranu da podeliš sa nama?
Đubrad beskorisna! Samo sramotite pošten svet.
Delili smo sve sa vama čak i mleko za moju bebu.
Kurve!
Pa šta s tim? Hajde da pitamo vojnike.
Neće sa nama da podele hranu samo zato što smo kurve.
Pokvarene džukele.
Ove devojke nisu donele nikad ništa da podele sa nama.
Molili ste nas kad su vam crveni silovali žene.
Dosta!
Sve ćemo deliti na ravne časti.
Još jedna svađa i mi odlazimo!
Kako bih voleo da imam kolač od pirinča
veliki kao ženska zadnjica!
Čak bi mi i hladan pirinač i supa dobro došli.
Ljudi, hoćete li, ikad prestati da brbljate o hrani?
U pravu si, od toga sam samo još gladniji.
Kaji! Zar ovo nije za jelo? To su puževi!
Mmmmm.... odlično.
Ženo, možda nije baš kao biftek ali bar nećemo biti gladni.
U pravu je!
Možda bi, ipak, trebalo, bar da probamo.
Za sve je kriva Kwangtunška armija!
I oni njeni arogantni vojnici.
Uradili smo sve što smo mogli! Od 160 ljudi
samo smo nas trojica preživeli!
Mogli su bar da evakuišu žene i decu!
Mi smo uvek sarađivali sa njima.
Ali ste dobro i zaradili!
Ti ćeš da nam kažeš!
Molim te! Ućutkaj to derište!
Hajde malo da spavamo. Nema svrhe svađati se.
Mama!
Ostavi to!
Pojedeš li to, mrtva si!
Lako je vama. Vi nemate decu!
Idete prebrzo za nas.
Vojnici, nikad nećete pronaći raj na zemlji.
Jesam li ja za to kriv?
U Kajijevoj torbi se nalaze ostaci raja.
Šta je sa ostalima? Koga briga?
Ionako nas samo usporavaju.
Kaji, daj da skuvamo pirinač i da se najedemo!
Ne! Ne dok ne nađemo izlaz odavde.
Ili, kad već budemo gledali smrti u oči.
Dobro si? Dođi!
Čekao si nas?
Sviđa mi se tvoja hrabrost.
Pa, ako vas izgubimo, mi smo mrtvi!
Hajde još malo. Nemoj da se predaješ.
Neću dozvoliti da umreš sama.
Oprostite nam što vas usporavamo.
Ponekad su godine nepremostiva barijera.
Nastavićemo sve do samog kraja.
Ja ću uvek biti sa tobom.
Svi mi umiremo od gladi!
Moja beba umire od gladi! Čak i moj muž je pri kraju snaga.
Kao i svi mi ostali.
Samo malo, molim te. Za moju bebu i muža.
Ne lažem.
Ne!
Snađi se sa onim što možeš da pronađeš.
Moja beba umire!
Onaj ko preživi...
poješće pirinač. Ovaj pirinač nije za one koji umiru.
Hoćeš reći da si ti taj koji će to sam jesti?
Ako ne izađemo odavde do sutra ionako ćemo svi biti mrtvi.
Živite ako želite da jedete. A sad, na spavanje!
Upomoć! Upomoć! Moja beba!
Šta da radim? Moja beba je umrla! Mrtva je!
Pomozite mi, molim vas. Pozovite doktora!
Zaveži. Svi mi ovde umiremo. Kako ti je muž?
Zaveži više! Poludeću od tebe!
Pusti je neka se isplače.
Bolje da krenemo, ili ćemo svi pomreti.
Ustanite! Požurite! Ne smemo da ostanemo ovde.
Hoćeš li ućutati!
Šteta! Odlete nam obrok.
Jak si mi ti strelac!
Žao mi je! Vid mi je oslabio.
Gde su ostali?
Onaj stari nam je rekao da krenemo ispred.
Šta je sa bakalinom i njegovom porodicom?
Ojednom su počeli da se previjaju od bolova i da povraćaju krv.
Pečurke!
Ako baš želite da se ubijete, uzmite moju pušku.
Ko je sve jeo ove pečurke?
Oni su jeli i pečurke su tako dobro izgledale!
Dosta nam te je!
Ostavi nas da umremo na miru.
Daj mi da sahranim dete. Mrtvo je!
Jer si ga ti ubio!
Mnogo ljudi je danas umrlo.
Gde ti je porodica?
Šta te se tiče?
Ne tiče me se, samo pitam.
Spasli su se bede, eto gde su!
Izgleda da se nismo samo mi izgubili.
Ja ne odustajem!
Hoćemo li se izvući?
Videćemo sutra ujutru.
Mi smo ih uhvatili. Jedna je naša.
Ne! Podelićemo ih na jednake delove.
Ne pokušavaj samo da nam pretiš činovima! Ti nisi uspeo da upucaš
Samo probaj. Ubiću te.
Zar misliš da samo ti umeš da pucaš?
Prestanite!
Ponašate se kao deca.
U pravu je!
Šta nam se ovo dešava?
Kaji, podelićemo zmije ako ti razdeliš pirinač.
Sačekaj do sutra ujutru.
Sutra...
Hoćemo li izaći odavde?
Ne znam.
Znaš šta mislim?
Kad je moja jedinica zbrisana
ja sam preživeo.
Mislim da me sreća nije napustila.
Onda, ako se budem držala tebe, možda ću se i ja izvući?
Možeš to i tako da shvatiš.
Gde god budeš išao,
ja ću uvek biti sa tobom.
Uvek.
Kako li stoje stvari na jugu?
Imam sestru tamo. Moja jedina živa rođaka...
A ona nije tip žene kakva bih ja želela da budem.
Ideš kod nje?
Hoćeš li da me odvedeš?
Nadam se je tamo bezbedno.
Mora da je bezbedno.
Ovo je sav pirinač koji imam.
Ja ći izaći odavde bez obzira na cenu.
Neću stati dok ne izađem odavde.
Držite se mene.
Prokletstvo.
Baš brzo ide.
Stigao bih ja njega, samo da nisam povređen.
Kaji,
jednom si mi rekao da sam budala. To ti neću zaboraviti.
Ali si me spasao od tenkova. Ni to ti neću zaboraviti.
Šta si ti? Čovek ili zver?
Prokletstvo.
Kopile!
Nego, ne znam
odakle toj džukeli tolika snaga?
Dođavola! Biću osramoćen doveka...
Stari desetar koji prima naređenja od običnog razvodnika.
O, kamo sreće da sam herojski poginuo u borbi.
Sad bih bio na nebu i ne bih se zlopatio.
Idiot! Nikad nećemo izaći iz ove šume!
Doći će pomoć po nas.
Zašto dalje hodati? Ja ne mogu više!
Znaš šta?
Ja mislim da nas on vodi u pogrešnom pravcu.
Odvešće nas u Vladivostok.
Ja ne mogu više.
Odustajem!
Ustani! Ume-chan! Ume!
Mogu ja još da hodam!
Ali, gde me sve ovo vodi?
Svo to hodanje...
Vredi li mučiti se dalje?
Možda je i južna granica...
samo još jedna masovna grobnica za Japance?
Verovatno više nemamo ni gde da idemo, ni gde da živimo.
Čekajte! Ne ubijajte je!
Evo, vraćam se da se suočim sa optužbama!
Michiko!
Jesi li još živa?
Možeš li da zamisliš kroz šta sve
prolazim samo da bih se tebi vratio?
Hoćemo li danas, konačno, pronaći izlaz?
Terada!
Pogledaj! Vidiš li ti to?
Šta misliš?
Neko naselje?
Ili neki ljudi?
Tamo ima nekoga!
Prerano je još za slavlje.
Moramo da sačekamo i ostale.
Ostaci jedinice Ushijima? Da, gospodine!
Doijeva četa, je l' da?
Da, gospodine!
Ushijima bataljon je zbrisan sa lica zemlje.
Šta je bilo sa poručnikom Doijem?
Mrtav, gospodine!
Zašto ste vi živi? Zašto niste nastavili sa borbom?
Kako se usuđujete da živite kad vam je komandant mrtav?
Mora da ste dezerteri!
Pa još i žene! Šta to treba da znači? Objasni mi!
Ne, neću. Jedino što želimo je hrana.
Nikad! Nemamo mi hranu za bacanje!
Pošto smo stigli do korejske granica, ovo nam je poslednje uporište.
Nemamo hrane za kukavice.
Gubite se! Mrdaj da vas ne bih sve povešao!
Kapetan Nagata, je l' tako?
Zadrži svoje proklete zalihe!
Razneću te! Ne mrdaj!
Terada! Mrdne li iko odmah pucaj!
Prokleti oficiri koji proklinju vojnike u svojim uniformama.
Zašto jednostavno ne kažete da vam je stalo samo do vaših zaliha?
Da hoćete da odete sa svojim
zalihama, a za nas baš vas briga!
Kaji, kad smo već bili tamo trebalo je da uzmemo nešto za jelo.
Dođavola i zalihe! Taj pas...
Desetaru Hironaka, to su ljudi kojima si hteo da se pridrižiš.
Kakvi idioti!
Neko dolazi.
Dobro urađeno, Kaji. Sećaš me se?
Tange!
Tako je. Tange.
Preplašio si me na smrt. Nisam te ocekivao.
Izgledaš opasno sa tom bradom.
Promenio si se!
Posle svega kroz šta sam prošao.
Posle ćemo pričati.
Prvo nešto da pojedete.
Je l' rat gotov?
Biće da jeste.
Ako je tako, kakav je krajnji ishod?
Isti kao i sa Nemačkom. Bezuslovna kapitulacija.
Jasno.
Ali, posle svega... šta će biti sa nama?
Mislim... šta će biti sa narodom?
To je veliko pitanje.
Poraz, je l' to znači nacionalni slom?
Šta je, uopšte, nacija?
Naša zemlja, kakvu ste je znali, biće mrtva.
Bar bi trebalo da bude.
Sad se borimo da preživimo.
Kako da stvorimo novu zemlju u kojoj će ljudi biti slobodni?
To je pravo pitanje.
Nadam se da će se demokratske snage... ujediniti i uspeti da se
Da li Japan ima demokratske snage?
To su, uglavnom, bespomoćna stvorenja, ovakva kao ja.
Od njih nema koristi.
Zašto si tako ciničan? Ovo je pravi ispit za njih.
Nije o tome reč...
Došli smo u vojsku...
i učestvovali u borbama.
Zbrisani smo i od onda besciljno lutamo naokolo.
Ubice koje su izneverili svoje saborce.
Koliko nas...ima snage da se izbori sa ovim porazom?
Sad je dosta. Čak i tvoja
razmišljanja su sada drugačija, mozda zbog gladi.
Hej, našao sam nešto! Kukuruzno polje!
Zaspao je.
Izgleda da mu je laknulo od kad si nam se pridružio.
Svašta je proživeo.
Ali, ti... žena...kako si ti uspela da preživiš? Zadivljen sam.
Samo sam hodala. Jako često sam pomišljala da neću uspeti.
Ali je on bio mnogo bolji nego što izgleda.
A ja sam želela da vidim svoju sestru.
Gde je ona? Taishihkiao.
Je l' i Kaji ide tamo negde? Da, zato i jesam sve vreme uz njega.
Bar više ne moramo da brinemo za hranu.
Ima je u izobilju.
Ustani!
Ne želimo da te povredimo.
Samo tražimo put.
Da li su Rusi već prošli ovuda?
Pseto! Pretvara se da je gluv.
Samo želimo da se vratimo kući.
Kako da stignemo do Jinpohua?
Hvala ti.
Dođavola. Nasamarili su nas.
Džukela! Trebalo je da ga ubijemo!
Upali smo u njihova polja. Zato nas mrze.
Čudno! Odakle im oružje?
Da nisu oteli od naših ljudi?
Izgleda da su oformili svoju sopstvenu miliciju.
Hajde! Daj da bežimo.
Sad više nema nazad. Moramo dalje.
Zdravo! Stižete u pravi čas.
Naši izviđači su pogrešili pa su stvari krenule naopako.
Jedinica sa fronta?
Ono što je ostalo...
Sjajno! Šta misliš o sledećem planu?
Dok oni tamo pretražuju vi nas pokrivajte odavde...
dok mi odemo do one šume.
A onda ćemo mi vas pokrivati odande.
Dobro zvuči.
Ali, ne po nas.
Šta je sa tvojim izviđačima?
Vidiš li one ljude tamo? Došli su tamo i...
Ti da ćutiš!
Niste im pomogli?
Kako? Nemamo dovoljno ljudi?
Onda bi tako mogli i nas da ostavite?
Vi ostajete ovde sa mnom. Moji ljudi idu prvi.
Ako se slažeš sa planom, sarađivaćemo.
Ne verujete nam?
Stani! Zašto ne sačekamo da padne mrak?
Nemamo vremena. Već znaju da smo ovde.
U pravu je. Vežite dobro pertle.
Pucaj nasumice! Ne daj im glavu da dignu!
Idemo! Sad smo mi na redu!
Boli li? To je samo ogrebotina.
Dođavola! Mrtav sam umoran!
Jadni Ujiie! Strefili su ga!
Mrtav?
Da, tokom manevara.
Napravili su miliciju... Možda je rat gotov.
Da je tako čuli bismo proglas kojim se zahteva da se predamo.
Kako to da su oni, jednostavno, pokušali odmah da nas pobiju?
Da li bi se ti predao?
Bojim se da ne.
Da. Nema slobode za ratne zarobljenike.
Možda mi preskupo plaćamo za našu bezvrednu slobodu.
Prokletstvo. Baš je zahladnelo.
Da ste mene poslušali, sad bismo sedeli negde u toplom.
Što se više približavamo gradu to je on sve uplašeniji.
Ne bi trebalo toliko da se plašimo naoružanih Kineza.
Dobro si?
Da,
osim što sva drhtim.
Kako ti je noga?
Boli po malo,
ali ništa strašno.
Tek sad sam shvatila kako je lepo imati svoje sklonište.
Nisam o tome do sad razmišljala, ali sad shvatam.
Znaš šta mislim?
Baš je lepo imati svoj dom, da se skloniš od kiše.
Michiko.
Kako je sreća prolazna!
Svu onu zajedničku radosti
po cenu kineskih žrtava...
sad skupo plaćam.
Moram još i da ubijam i da kradem jer drugačije nikad neću stići do tebe.
Michiko. Da li za nas postoji novi život?
Možemo li krenuti od početka?
Nigde nikog od seljana.
Čudno! Hoćemo li ovde da predahnemo?
Vidi one prasiće!
Neko živi ovde.
Nema opasnosti.
Konačno, krov nad glavom!
Staćemo ovde da se odmorimo.
Odlično. Idem da uhvatim jedno prasence.
Miris ovog skuvanog praseta... podseća me na Rusiju.
Kakva butkica! Ovo je bilo odlično!
Slatko je... i ima mesa koliko ti duša hoće.
Kao i ženskog mesa.
Kakav jadnik! Devojka je raširila noge, a on je stajao i tresao se.
Srećkovići!
U to vreme mi smo... jeli puževe u šumi.
Dosta!
Pipnite još jednu ženu i mrtvi ste!
A je l' može neku belu ili kinesku damu?
I oni su silovali naše žene.
Rat je! Oko za oko.
Ovi mamlazi mene, očigledno, ne poznaju.
Mogu da pretpostavim.
Prestani da se praviš poštenjačina. Svaki dan u životu treba iskoristiti.
Kakva užasna rana!
Sad je već zalečena.
Kaji je očistio barutom.
Kaji je očistio?
Hej, hoćeš da te ja okupam?
Lepa zadnjica. Sklanjaj se od mene!
Mora da je već počela da te svrbi!
Sve me ovo, pomalo, zbunjuje.
Ovo je prava oaza za sve nas odbačene iz društva.
Hajdemo malo napolje. Ovde je suviše mračno.
Skupi ljude! Vreme je za pokret.
Opasno je gde god da krenemo.
Pusti ih malo da se odmore.
Jesam li prestog?
Ne mogu svi ljudi da urade sve što i ti.
Naravno da je to mogući razlog što si još uvek živ.
Idemo dalje!
Beži od mene! Hoću da se skinem.
Ne smeta to meni.
Nikad nisi video golu ženu?
Mora da davno nisi vodila ljubav. Hoćeš da probaš sa mnom?
Ne pada mi na pamet.
Ne možeš ništa da izgubiš, mada ja nemam da ti platim.
Hoćeš li? Šta kažeš?
Samo me pipni i vrištaću!
Obucite se! Mnogo ste se opustili.
Gledaj ti svoja posla, časni razvodniče!
Sad, polazi! Idemo odavde.
Kasnije ću saslušati tvoja opravdanja.
Prestani da izazivaš muškarce!
Ne izazivam ja nikog.
Sad kad više nema opasnosti lako ti je da budeš nemarna.
Šta to znači? Ido do đavola!
Ionako mi se on više sviđa.
Pa šta s tim? Samo ne zaboravi da opasnost vreba sa svih strana.
Mogla bi da nas uvališ u neprilike.
To lici na tebe.
Više ti neću biti na smetnji.
Prestani!
Pseto! Špijunirao nas je!
Možda je ovo njegova kuća. Pojeli smo mu prase.
Svaka ti čast. Nisi mi izgledao kao neko ko može da uhvati špijuna.
Da nisam izašao napolje da se olakšam...
sad bismo bili u problemima.
Ovde živiš?
Izvini što smo ti pojeli prase.
Ala ti pričaš gluposti!
Razvalite zid!
Dolaze!
Pazi!
Hoće li Kaji uspeti?
Šta ćemo ako se ne izvuče?
Izvući ćemo se već nekako. Pa nije ni on bog.
Znamo i mi kuda treba da idemo.
Od ovog trenutka prestajem da bežim počinjem da se borim.
Neka nas ubijaju ako žele...
ali zašto civile? Žene?
Svi smo na ivici. I oni.
To nije razlog! Tom logikom se ništa ne može opravdati.
Utroba mu je bila rasuta. Dokusurio sam ga.
Psi! Vidi samo šta su joj uradili!
Gde su ljudi?
Tamo negde. Idi ih nađi.
Sahraniću devojku.
Ja ću sahraniti ostale. - Nećeš, valjda, sahranjivati Kineze?
Imaš li primedbi?
Ako ćeš sahraniti devojku...
onda bi mogao i Mandžurijce.
Ali, ja ću to uraditi umesto tebe.
Najviše bih voleo kad bismo mogli da nastavimo neprimećeni.
Ako nas primete, to će biti kraj.
Dolaze!
Samo polako! Još su daleko.
Mora da ih ima još. Šta ćemo da radimo?
Ne smemo im dozvoliti da nas zaobiđu.
Biće bolje da požurimo.
Sve je uništeno! Nije ni čudo što nas ovde mrze.
Ali mi nećemo umreti zbog tuđe krivice.
Do đavola! Ovo postaje sve ozbiljnije!
Šta ćemo da radimo? Opkoljeni smo.
Ne možemo da mrdnemo!
Mi nikog nismo povredili! Nisi?
Kaji! Iza nas je neki dim!
Moramo da bežimo!
Nema svrhe!
Ne vredi ni pokušavati, ne bismo uspeli! Gotovi smo čim promolimo nos.
Vreme je da odustanemo. Predajmo se!
Budalo!
Zar da se predamo samo zbog vatre? Da se predamo bez opaljenog metka?
Oni nas neće žive. Samo mrtve.
Zato su i zapalili vatru.
Moramo da radimo timski i uspećemo.
Idemo pravo kroz vatru. Tako je najbezbednije.
Terada! Ovamo!
Kroz iglene uši!
Sačekaćemo da padne mrak.
Uspeli smo ali... ja ne odobravam tvoje metode.
Izgubili smo još jednog čoveka.
Misliš na Hironaku?
Ne krivim te ja.
Razumem. Kad se domognemo pruge...
videćemo ko je u pravu. Tamo ćemo se razdvojiti.
Japanske izbeglice!
Izgleda da su, uglavnom, žene.
Da ih pozovemo?
Čekaj! Posmatraćemo još malo.
Šta je bilo?
Ne gledajte!
Ja ne mogu da verujem! Crvena Armija ne bi silovala...
Samo japanske žene.
Kad prođu kolone zarobljenika iza njih ostaje mučan prizor.
Svaka žena je na meti.
Žene su i u porazu proklete.
Čak i u Crvenoj Armiji mora biti zločinaca.
Jedan među milion!
Ali, postojanje njih nekoliko ništa ne dokazuje.
To ne podriva teoriju da je Crvena Armija narodna armija.
Sve je to zbog tranzicionog perioda.
Uskoro će i to biti ispravljeno.
Crvena Armija mora biti drugačija i od japanske i od nacističke vojske.
Ne sme ličiti čak ni na američku vojsku.
Sitnice koje istorija ne pominje...
mogu biti jako važne za pojedinca.
Onaj ko je video ovakve stvari to nikad neće moći da zaboravi.
Krv mržnje će nastaviti da kaplje iz otvorenih rana.
Plodno tle za nepoverenje.
Ovo je uvreda za čovečanstvo...
Ne postoji način da se opravda.
Da li su i Crveni dole na jugu isti takvi?
Ja i dalje verujem da je tako.
Časni vojnici...
da li ste se zaputili na jug?
Mi smo bili u poseti svom stricu kada su izbila neprijateljstva.
A vaši roditelji?
Ne znam gde su.
Idete u Koreju?
Ne, nazad u Peihutow.
Mada, nismo baš sigurni na šta ćemo naići.
Hoćete li da nas
odvedete bar do jezera?
Koliko imaš godina?
Osamnaest.
Mi brzo hodamo.
Možemo da izdržimo. I do sad smo.
Jeste li imali problema uz put?
Sa nama su bile gejše. One su se žrtvovale.
Šta je bilo sa njima?
Odveli su ih.
Rekoše da su malog skinuli sa konjića za ljuljanje.
Gledao je kako mu siluju sestru.
Dosta!
Grozno.
Žao mi je što zbog nas tako često zastajkujete!
Dobro se brinie o tebi, a?
Živnuće on čim stignemo kući.
Moram dobro da pazim da mu se ništa ne desi...
dok se ne vratimo kod roditelja.
Ovo je mnogo dobro! Probaj!
Pa, ne znam baš...
To je već bolje. Lepo.
Je l' Jinpohu daleko?
Ne, blizu je.
Samo idite ovim putem.
Gde ćete vi?
-Pošli smo nazad, u Koreju.
Recite ...
Da li je Peihutow i dalje bezbedan?
Ja sam iz sela daleko od Peihutowa. Ne mogu ti ništa reći.
Mislim da je evakuisan.
Svi japanski farmeri su odavno napustili tu oblast.
Sad samo idi uz jezero i stići ćeš u Peihutow.
Da, još jedno 40-ak milja.
Možete li sami?
Da, biće sve u redu.
Nešto sam razmišljao o onome što nam je Korejanac rekao.
Čak i ako stignete tamo...
pitanje je da li ćete naći oca i majku.
Možda bi bilo pametnije da ne idete tamo.
Ako nemate gde da odete,
možete da pođete sa mnom.
A onda možete da potražite roditelje.
Ili da se vratite u Japan. Zar to nije pametnije?
Radije bih da nastavim.
Ako... ako nema mojih roditelja...
tamo su još naši kineski prijatelji. Moram da odem sama se uverim.
Ja ću ih otpratiti.
Šta misliš o tome? Da budemo sigurni da su stigli kući.
Važi, sestro?
Dosta mi je više ovog hodanja.
Trebalo bi malo da se odmorimo da vidimo šta dalje.
Ali... šta ako ih ne nađemo?
Pa, onda ćemo se pridružiti gerilcima.
A ona će nam biti vođa.
Mnogo brzo idu.
Baš im se žuri.
Ali, časni vođo voda, šta ako tamo nema nikog?
Ništa se ti ne sekiraj! Prepusti sve meni.
Veštica! Baš ima izazovno telo!
Čudo!
Nas su jurili, palili vatru, pucali iz protivtenkovskih mitraljeza...
a prevideli su mesto kao što je ovo.
Ovo je pravi raj!
Ćao, momak. Koja je ovo jedinica?
Pogranična.
Prokletstvo! Izgubili smo rat?
Generali su nas dovukli u ovaj pakao.
Sad bi trebalo da se pobrinu i da nas vade odavde.
Možda si u pravu.
Ali sad su svi ili zarobljeni ili su se vratili u Japan.
Ali, mi smo izgubljeni...
Amerika će da uzme Japan, a Rusija Mandžuriju?
Ne, Sovjeti neće.
Vratiće je Chiang Kai-sheku?
Možda... u svakom slučaju biće kineska.
Rusija neće ništa.
Oni su oduvek želeli samo da oslobode Kinu.
Hoćeš da kažeš da su crveni sve ovo radili ni za šta?
Tange!
Oslobođenje... kako misle to da izvedu?
Uz kineske komuniste.
Revolucijom.
Građanski rat?
Vi, momci, ste komunisti?
Zašto lepo ne odete kod Rusa, mašući svojim repićima?
Zato što nemamo repiće!
Lažne komunjare, a?
To je već bolje. Budite oprezni.
Napolju je hladno. Kao da je došla zima.
Bože, al' smo imali sreće kad smo naleteli na ovu kuću usred šume.
Je l' nam ovo poslednje uporište?
Imamo dosta zaliha. Kakav je plan?
Hikida,
gde si ostavio onu devojku?
Gde su otišli?
Odveli smo je na brdo koje gleda na njenu kuću.
Tamo smo je ostavili.
Lažeš!
To je 80 kilometara više nego što sam ja danas prešao.
Pa šta i ako lažemo?
Šta se to tebe tiče?
Ako si toliko zabrinut što je ti nisi odveo?
Nisi imao šanse kod nje jer sam je ja otpratio.
Uprkos svim svojim naporima da je impresioniraš.
Rusi su je malo obrađivali.
Nije imala šta da izgubi.
Pa šta s tim?
Pa... predao sam im je. Povoljno.
Šta to znači?
Baš hoćeš da znaš? Više ne mora da brine za svoju čast.
Džukele bezobzirne, šta ste uradili? Govorite!
Gubite se odavde!
Uzeću vaše oružje.
Terada, razoružaj ih.
Kopilad! Ima da puzite na sve četiri.
Deo VI
Ko je tamo? Pokaži se!
U zaklon!
Sklonite se sa vidika da vas ne primete.
Hej, momci.
Ne možete ići dole.
Zasto?
Čiste teren.
Put je dole, pored šume. Ovde je kraj naših linija.
Šta se ovde dešava?
Ovde smo se zakopali.
Idi do našeg komandanta. Sve će ti objasniti.
Ovde smo se ukopali.
Dobro smo i naoružani...
imamo mitraljeze i minobacače.
Možemo da izdržimo do sledeće godine.
A šta onda?
Sad ću da vam kažem!
Znate šta se desilo sa Japanom?
A sa Mandžurijom?
Da li će je Rusija vratiti Kini?
Hoće, siguran sam.
Kome? Chiang Kai-sheku?
Ne, ne njemu.
Zar on ne želi to?
Probaće da dođe do nje uz američku pomoć.
Hoće li se crveni boriti?
Hoće!
Dobro.
Izgleda da se slažemo po tom pitanju.
Amerika će pomoći Chianga da
protera sve komuniste iz Mandžurije.
Čekaj samo... ovde će biti građanskog rata! I to jako brzo, veruj mi!
A tada i mi stupamo na scenu!
Sa svojih pedesetak ljudi?
Brojevi ovde nisu važni.
Najvažniji je duh!
Pridružićemo se Nacionalnim Snagama...
To je samoubistvo!
Samo traćite živote ljudi koje predvodite.
A šta je sa tobom?
Ti svoje ljude vodiš u pseću smrt!
To nije istina.
Njima je dosta borbe.
Jedino što žele je da se vrate kući
Zašto bi rizikovali svoje živote za Amerikance ili za Chianga?
Onda idi! Idite odavde!
Ne prekidaj ga.
Imamo dosta zaliha.
Oni koji žele mogu da nam se pridruže.
Izbor je vaš.
Napravićemo logor u blizini. Krećemo sutra rano ujutru.
Razgovarao sam sa još nekim njihovim ljudima. Mala je verovatnoća da će doći do pobune.
Njihovi izviđači su zbrisani... od ruske kaznene ekspedicije.
Dali to znači da ćemo biti sigurniji ako ostanemo ovde?
Ko hoće može da ostane.
Dolazi zima.
Moraćemo da požurimo. Čeka nas dug put.
Možemo li da se probijemo?
Lako će nas primetiti.
Šuma je gusta. Ne znam zašto brineš?
Tange misli da bi trebalo da se predamo.
Gde je razvodnik Kaji?
Tamo.
Kaji, gde si?
Ovamo!
Možemo li da vam se pridružimo?
Smučio nam se ovaj rat.
Možete ako hoćete.
Hoćete da ja obavestim vašeg komandira?
Nemoj!
Dezertiranje vodi pravo pred streljački vod.
Kako onda mislite da napustite jedinicu?
Išunjaćemo se pa ćemo ti se kasnije pridružiti.
Čim odemo odavde...
bićemo dobro.
Zakleli smo se da ćemo ostati zajedno
dok nas smrt ne rastavi.
Ne možeš da ih ubiješ!
Vojska je rasformirana. Ti više nemaš nikakvu vlast.
To se tebe ne tiče.
Činjenica da su prekršili zakletvu, je sasvim beznačajna.
Ali bi mogla uticati na ostale.
Držimo se svojih ubeđenja, jer je to najbolji način...
da sačekamo naš trenutak i da se uključimo u borbu.
Džabe pričamo, gospodine!
Razvodiniče Kaji!
Samo ćuti i idi odavde!
Naši ljudi jedva čekaju pokret.
Samo neka probaju!
Baš da vidimo tu vašu disciplinu.
Vi ste samo najobičnija banda razbojnika.
Ma nemoj! Odseći ću ti glavu kao i svakom drugom razbojniku.
Čekaj!
Pozovi svog vođu. On je kovao zaveru sa ovim ljudima.
Ne bih vam to savetovao.
Ima gadnu narav, kao ovaj ovde. Možda čak i goru!
Evo me.
Tange, skloni se!
Komandire, možemo li da se dogovorimo?
Neki moji ljudi bi voleli da vam se pridruže...
pristao bih na razmenu.
Dobro došli su!
Ali, dezerteri moraju biti kažnjeni.
Kitago, pogubi ih!
Tange, uzmi pušku!
Komandante, mi sad odlazimo!
Vi nećete preživeti zimu.
A mi, mi odlazimo.
Šta im je ono na leđima? Bacači plamena!
Idu samo tako bez ikakve straže. Ni napred, ni nazad.
Možemo lako da ih sredimo!
To ćeš morati sam!
Idemo!
Ja ću da se predam.
Odlaziš?
Kad se vi sklonite.
Idem da im se predam.
Pre toga da se pozdravimo.
Da ti stisnem ruku.
Srešćemo se opet.
Ako preživimo.
Možda si ti u pravu,
a ja grešim.
Ko zna?
Ostaje nam samo nada.
Detlić.
Nema razloga za brigu.
Tiho je kao smrt.
Nadam se da ćemo večeras spavati pod krovom.
Ovde ćemo da se podelimo.
Jadna moja leđa!
Dosta mi je više bola!
Ovo je bilo za dlaku!
Da se nismo podelili, pobili bi nas.
Kad je počelo puškaranje, smrz'o sam se.
Sad je red da je probam.
Ne uzimaj njihovo oružje.
Zašto? Trebaće nam.
Nije nam potrebno.
Ako nas uhvate sa njihovim oružjem odmah će nas pobiti.
Kad čuju ovo misliće da su pobedili.
Pokupite njihovu municiju pa idemo dalje.
To nije selo.
Nekakvo naselje jeste.
Izgleda.
Šta ćemo sad?
Moraćemo da otkrijemo.
Možda je istina ono što je komandant rekao.
Možda smo mi stvarno na đubrištu civilzacije.
Podelićemo se na četiri grupe.
Razmak između grupa biće 300-400 metara.
Mi idemo prvi.
Ako nam se nešto desi možete da pobegnete ili da se predate.
Cela naša budućnost zavisi
od onoga što nas dole čeka.
Kuda ste pošli?
Idemo na jug, tražimo prugu.
Samo vas trojica?
Ne, iza nas je još 15 ljudi.
Možda niste znali,
ali pruga je udaljena nekih 10 kilometara odavde.
Odmah pored pruge je i logor za ratne zarobljenike.
Da li su ovuda prošli neki vojnici?
Veoma često dolaze vojnici.
Donose nam samo nevolje.
Teturaju se izgladneli.
A mi nemamo više ništa da im pružimo.
Naša polja su već sasvim opljačkana.
Naša jedina briga sad je...
šta će biti sa nama?
Gde odlaze ti vojnici?
Odlaze u raznim pravcima.
Obično se, posle njihovog odlaska
čuje štektanje automatskih pušaka.
Sumnjam da je iko od njih preživeo.
Da li neprijateljske trupe stvaraju probleme?
U početku smo ih se plašili i prezirali ih.
Ali, oni su bolji prema nama od naših ljudi.
Daju nam i hleb!
Sve u svemu, prostodušni su kao deca.
Ako smo dobri prema njima, ništa nam se neče dogoditi.
Nisu kao naše jedinice koje samo traže šta će da otmu...
a ne kažu ni 'hvala'.
Nameravate ovde da prenoćite?
Pošto sumnjate u nas, ne možemo tražititi prenoćište.
Logorovaćemo van sela.
Možete li da nam učinite jednu uslugu?
Iako su Rusi obećali da će se pobrinuti za nas,
mi više ne možemo da čekamo.
Shvatam da bi to moglo da vam prouzrokuje probleme...
O čemu se radi?
One uzgajaju kukuruz i krompir...
na polju nedaleko odavde.
Hoćete da ga ukrademo?
Znam da je to pogrešno što tražim od vas,
ali devojke će sve da odrade.
Samo vas molim da ih zaštitite da im se ništa loše ne desi.
Dobro! Nema problema.
Čekajte nas u blizini.
Ali, ne preblizu.
Japanci!
Hladno je napolju, čak i pored vatre.
Zašto ne uđete unutra?
Sačuvala sam vam mesto.
Hoćemo čuvati stražu?
Ja ću ostati još malo.
Posle ćemo napraviti smene.
Samo da se mali ne prepadne.
Zašto?
Pa ipak, sad će da spavaju svi zajedno.
A tamo je više žena nego muškataca.
Jesi li ti ljut na mene?
Zato što sam pominjala crvene?
Ni najmanje.
Ali, misliš da sam prljava. Je l' to?
Je li tako?
Ne.
Nego,
vi žene, jeste li udate?
Jesmo.
Je l' zato treba da umremo od gladi?
Ili da odgrizemo sopstveni jezik?
Ko je to rekao?
Koliko nas će moći da se vrati normalnom životu...
ako se ikad vratimo kući?
Pored muškaraca u dugim noćima, devojke razgovaraju o tome
Kad si u nečijem čvrstom zagrljaju to čak deluje moguće.
Ali, u zoru svemu dođe kraj.
Muškarci tad postanu nervozni...
zgrabe svoje oružje
i išunjaju se napolje.
Vojniče, slušaš li ti mene?
Čujem te.
Žene ne traće svoje suze.
One čekaju vojnika...
koji će ih povesti sa sobom.
Nikad se nećemo vratiti kući.
Niti ćemo ikad više videti svoje voljene.
Ne znamo čak ni da li ćemo preživeti.
Tako je to. Mi smo proklete.
Razmišljamo samo o tome šta ćemo pojesti, da budemo jake.
Nemamo više nade.
Ne vidimo srećan kraj.
Delimo zajedničku sudbinu. To nas izluđuje.
To nas izluđuje!
To nam je zajednička sudbina...
nećemo se vratiti...
Ne nadamo se novom viđenju...
Nemamo gde da se vratimo...
Nećemo videti naše voljene...
Hajdemo unutra.
Noću je bezbedno.
Noću niko ne dolazi.
Ti idi unutra.
Ja ću naći već neko mesto gde ću prespavati.
Lepo vaspitani muškarac, a?
Ti si prilično retka ptica.
Predobar su da bi dangubio sa nekim ovakvim kao što sam ja.
Hoćeš da da kažeš da bih te kupio ukradenom hranom?
Michiko.
Još sam živ...
i idem ka tebi!
Ako me ne čekaš...
više nikad neću moći ni jedan korak da napravim.
Imaš problem sa ljudima.
Neki hoće ili da ostanu ovde, ili da povedu devojke sa sobom..
Šta ti misliš?
Delovalo je kao dobra ideja dok je trajalo.
Bila je to divna noć!
Šta je sa tobom? Ponašaš se kao sveštenik?
Nijedna nije mahnula repom? To se tebe ne tiče!
Razmišljam o tome da se ovde rasformiramo.
Sinoć sam stvarno naučio da žene treba ceniti.
Zašto lepo ne ostavimo oružje...
i ne pridružimo im se kao izbeglice?
Žene idu presporo! Uskoro bi nam samo smetale.
Ne mora da znači.
Sa muškarcima je ili ubij ili ćeš biti ubijen.
Ali, sa ženama... možda bi nam se smilovali.
Neki od muškaraca bi voleli da nas otprate.
Vreme je da i mi nešto preduzmemo.
Možda nam je ovo poslednja prilika.
Ali, šta će biti ako naletimo na Crvene?
Muškarci će se probiti oružjem...
ali ko zna kakva grozna sudbina čeka nas?
Taj momak... stvarno te se plaši.
Zašto?
Tako deluješ na ljude.
Samo da znaš, ja sam njega zavela.
Šta se to mene tiče?
Tiče te se.
Čula sam da si mu spasao život.
On insistira da krene dalje sa tobom.
Tako ću i ja krenuti sa vama. Nemaš ništa protiv, zar ne?
Ovo nije igra.
Protekle nedelje su od Terade napravile muškarca.
Usputna ljubav može postati stvarna.
Ja ga ovde napuštam. Radite šta god hoćete.
Ti si mu, verovatno, prva žena.
I mada je uradio ono što bi svaki muškarac rado uradio sa tobom...
on je i dalje naivan.
Sad si i ti delom odgovorna za njega.
Zato se držite što dalje od mene.
I ja sam čovek.
Devojke insistiraju da im dozvoliš da pođu sa vama.
Postani izbeglica i povedi ih sa sobom.
Sačekaj da padne noć i
kreni sa njima do pruge.
Molim te! Odande može svako da ide svojim putem.
To nije tako daleko. Daj da ih povedemo.
Je l' to previše?
Čuo sam različita mišljenja od svojih momaka
i ovih žena.
Ni sam ne znam šta je najbolje.
Možda bi bilo najbolje da se podelimo u grupe.
Onda bi svako mogao slobodno da izabere svoj put.
A šta ćeš ti?
Ja idem pravo napred.
A oružje?
Idem naoružan.
Jesi li siguran da ćeš uspeti?
Ne. Ali ću pokušati.
Odoh ja.
Terada,
za tebe bi bolje bilo da ostaneš ovde.
Možeš da prođeš kao mlada izbeglica.
Zakopaj negde pušku i bajonet.
Neću da ostanem.
Idem i ja.
Šta ćeš sa njom?
Ona zavisi od tebe.
A i tebi treba neko na koga ćeš se osloniti.
Ništa mi ona ne znači.
Ti si je odbio... pa je zato...
Prestani da uobražavaš stvari.
Nju ne interesuje ni jedan od nas dvojice.
Samo joj je potrebna muška zaštita.
Ti joj možeš to pružiti.
Ako nastaviš da ideš za mnom nikad nećeš postati muškarac.
Uzbuna!
Neprijateljske trupe!
Svi u zaklon!
Žene, sakrijte se!
Koliko ih je?
Ima ih oko 20. Sovjeti i milicija.
Pucaj tek na moj znak!
Posle toga, ručne bombe.
Prvo automati!
Čekaj dok ja ne opalim!
Prestanite... Molim vas.
Nemojte!
Šta će biti sa nama? Molim te.
Molim vas, ljudi... nemojte!
Prodiru!
Vojsko!
Baci oružje!
Predajemo se!
Terada, ostani pozadi...
sa ženama!
Prestani da plačeš.
Ništa još nije gotovo.
Tek počinje!
Napred!
Vraćaj se!
Vraćaj se u stroj!
Terada, diži se!
Ustaj!
Ustani!
Stoj! Nema sedenja.
Ustaj! Nastavi da hodaš!
Prevodilac!
Zašto su stali?
Ko vam je naredio da stanete?
Čulo se od pozadi.
Ko je to rekao?
Bolje da istupi!
Komandant je besan.
U suprotnom, cela jedinica...
ide tri dana na težak rad bez hrane.
Ko je viknuo? Nek istupi!
Ko je odgovoran?
Ti si viknuo. Prijavi se!
Hajde!
Ja sam taj.
Budalo! Zašto si to uradio?
Nisam tako mislio. Nisam znao da će svi da stanu.
Ali jesam želeo da me poslušaju.
Samo je želeo da kolona stane.
To pravo ima samo komandir.
Ovo je neposlušnost.
Ti si zarobljenik.
Samo radi kako ti se kaže.
Prevedi mu šta ti kažem.
Komandant ne zna...
ljude je zahvatila dijareja.
Tukli su ih. To je nehumano.
Možda ja jesam pogrešio...
ali ga molim da me shvati.
Kaže da ljudi sa začelja imaju dijareju
i da zato idu sporo.
Stražar je udario jednog od tih ljudi. Traži da se ceo slučaj ispita.
Kaže da je neko od vas udario zarobljenika.
Je l' to tačno?
Ne sme biti maltretiranja zarobljenika!
Pored toga, zarobljenici koji budu narušavali disciplinu...
biće strogo kažnjeni.
Samuraji fašiste!
Ovaj put ste se izvukli. Budite oprezni!
Kaže da ste vi samuraji fašiste!
Napred!
Prljava džukelo!
Sve je u redu. Zaboravi.
U redu.
Samuraj fašista! Sjajno!
Ja, Noge, preuzimam komandu nad ovom radnom jedinicom po nalogu...
Sovjetskih vlasti.
Ratna sreća nam je okrenula leđa...
i pretrpeli smo poraz.
Ali, naša zemlja i dalje postoji.
Jednog dana ćemo se i mi vratiti svojim kućama.
Japanci poštuju svaku vlast. Moramo se potruditi da pokažemo
Crvenoj armiji ovu našu nacionalnu karakteristiku.
Naše radne norme moraju biti ispunjene!
Samo tako ću ja biti u situaciji da zahtevam...
poboljšanje uslova rada.
Morate se truditi da ostanete zdravi...
kako biste lakše podneli ova velika iskušenja, i kako biste
To je sve.
Lako je njemu da govori kad dobija oficirsko sledovanje.
Tu se ništa ne može. Takav je zakon.
Tako? Znači, ipak i kod Crvenih postoji diskriminacija?
Terada,
od sutra...
ćeš se pretvarati da si bolestan i nećeš ići na rad.
Kad mi odemo...
idi malo i pročeprkaj po njihovom đubrištu. Skupi sve što se može jesti,
ljuske od krompira, otpatke šargarepe, bilo šta!
To će nam biti dodatno sledovanje.
U suprotnom, umrećemo od gladi!
Ne smemo još da umremo!
Nazad na posao! Ustaj!
Kako da radimo kad ništa ne jedemo?
Hajde, momci, traže nas!
Šta ti radiš?
Pravim odeću od ovih džakova.
Šta ako oni to otkriju?
Tvoja uniforma je skroz dobra...
a ja sam ovde stigao pravo iz borbe.
Upozoravam te! Prstani!
Iako su to najobičniju džakovi od jute oni su i dalje neprijateljsko vlasništvo.
Osramotićeš nas!
Samo me ostavi na miru.
Počinje zima.
I ja ću obući ove džakove.
Osim ako mi ti ne nađeš nešto bolje.
Znam kako se osećaš kad kreneš da tražiš ostatke hrane na đubrištu.
Nije tako loše. Osim ove ledene vode.
Nekako se bolje osećam kad operem voće.
Znam da ćemo preživeti još jedan dan.
Kad ih čujem kako pevaju, znam da su dobri.
Mora da dobro žive,
kad nisu u vojsci.
Kad sam se prijavio u vojsku bio sam prava neznalica.
Jednom si mi rekao...
''Budalo...Smrt u borbi je pseća smrt!''
Sećaš se?
To je istina.
Prešli smo dug put!
Nikad nisam ni pomislio da bih mogao ovako da završim.
Ali, nije ni važno. Tek sad sam počeo da shvatam
koliko život može biti lep.
Ovo je tek početak.
Mi smo na dnu ambisa.
Odavde možemo samo na gore!
Momci koji rade u kuhinji obično ćaskaju o ženama.
Ne mudruju o životu.
Ovaj je sasvim drugačiji. On stalno filozofira.
Kad si tako pametan, ti ostani a ja ću da idem na rad.
Ignoriši propalicu!
Ima lošu naviku...
da se podsmeva ozbiljnim razgovorima.
Nadao sam se da ćemo se sresti.
Ne delim zadovoljstvo.
Da li siledžije i propalice... ovde žive sasvim slobodno?
Ja sam ovde, zahvaljujući tebi.
Ja koristim svoj mozak! Ovde sam jedan od ''aktivnih'' elemenata.
Ja, Kirihara!
A tvoji drugovi?
Svi su odvedeni u Sibir.
Moram širom otvoriti oči.
Ne smem dozvoliti da se krše pravila.
Kaji!
Došao je i moj dan!
Moram da preživim i da raskrinkam ovog psa.
Ako ti se obraćam sa visine, izvini, to je navika.
Ti me opomeni.
Ovde smo svi isti.
Ti si dobar radnik,
ali sam ja čuo da nas sabotiraš.
To nije sabotaža. On je bolestan. Tu se ništa ne može.
To ne mogu da dozvolim.
Crveni oficiri su ljuti.
Mada ti nisi za to kriv,
i ostale grupe su počele da primenjuju isti štos.
Tako oni to vide.
Ako se to nastavi,
prete da će nas poslati u severni Sibir, odakle se još niko nije vratio.
Tako stoje stvari. Šta ti misliš o tome?
Baš ništa. Šta si ti, uopšte, hteo od mene?
Šta si ti, uopšte, hteo od mene?
Nema više sabotiranja!
Od vaših sledovanja vi možete da živite.
Mi moramo, nekako da se branimo.
Sovjeti su tebi
odobrili povlastice koje proističu it tvog čina.
Ako ti budeš mogao da nam garantuješ zaštitu...
ja ću se rado odreći svojih ideja.
I ja sam samo ratni zarobljenik.
Ti izgleda uživaš u tome da prkosiš oficirima.
Uzmimo, na primer, te vreće!
To nije uživanje, već potreba!
Znači, odbijaš da prekineš sa sabotažama?
Moram da odbijem. Možda to i nije u redu, ali ne može drugačije.
Ne možemo ti dozvoliti da radiš šta hoćeš.
Veliki ciljevi zahtevaju žrtve!
Možda ćemo biti prinuđeni da te izručimo Crvenima.
Razumem, gospodine Noge!
Ja verujem u budućnost socijalizma, i u svoje sunarodnike.
Radiću!
Ali, ja moram da vodim računa i o zdravlju ljudi sa kojima radim.
I to je to!
Ovakvi elementi će nam, u buduće, doneti samo nevolje.
Sredite ga odmah!
Šta je Noge hteo?
Pazi šta radiš da nas ne bi, zbog tvoje nediscipline
premestili sa ovog, ne baš teškog, posla.
Ti, ionako, nikad ništa ne radiš.
Zbog takvih kao što si ti ja nemam jake argumente.
Sve što ja čujem su samo žalbe.
Ti si dobar momak, ali glup.
Ne treba baš sve u životu shvatati ozbiljno.
Mahnita vremena zahtevaju mahnite mere.
Ti si prenaivan!
Zlikovačka logika, a?
Bedniče! Pokazaću ja tebi šta je pravi rad!
Pseto! Od besposličarenja si sav omlitavio.
Prestani!
Prekini!
Dosta je bilo!
Ne znam šta je čovek uradio ali, ova kazna je previše.
Kako vi možete tek tako to da gledate i da se smejete?
Ovo je nedopustivo. Znajte, sledeći put vam neću oprostiti.
Samo se ti odmaraj, da i ti ne bi onako završio.
Neću ja umreti!
Ne sad kad sam stigao dovde.
Imao sam ja i gorih dana.
Samo se odmaraj.
Idi zapali vatru.
Minegawa!
Prevodioče, Minegawa!
Jednom od mojih ljudi je potreban bolesnički krevet.
Sve je puno! Iz bolnice otpuštaju čak i nezalečene.
Onda mu nabavi aspirin.
Ne mogu. To je samo za pacijente u bolnici.
Ja ću da idem i da pitam. Hoćeš li da prevedeš?
Žao mi je, zauzet sam!
Nemam vremena da se gnjavim sa bolesnicima!
Znaš, bolje bi ti bilo da se vratiš na posao.
Preterao si.
Opet sam sumnjiv?
Ne samo ti. Ali Crveni oficiri su ljuti...
na reakcionarne elemente.
Razvodnik; u vojsci godinu dana i devet meseci.
Prethodno zanimanje: nadzornik poslova.
Eksploatacija radnika, a?
Da.
Tako nešto.
Hej, šta je rekao?
Ne mogu da ti kažem.
Ovo nije sud i ja ne donosim presude.
Ali, mi ne možemo dozvoliti
ni otpor, ni sabotiranje.
Zato ćeš biti prebačen na izgradnju pruge.
U šumu.
Tamo nema ni logora, ni ograde...
jer nema kuda ni da se pobegne.
Pokušaj bekstva znači umiranje od gladi!
Zbog sabotaže prebacujem te na teži posao.
Ako se budeš opirao ili pokušao da pobegneš...
pustićemo te da umreš od gladi.
To je smešno!
Nemam ništa protiv rada...
ali, budite čovek, dozvolite mi da vam nešto kažem.
Prevedi mu.
Šta je rekao?
Kaže da je to sve što ste rekli
jedna velika besmislica...
i da je glupo!
Huljo! Fašistička džukelo!
Šta kaže?
Ti, bedniče... Negde...
sam te već video ranije.
Ah, da. Ti si onaj od pre par dana.
Ti si onaj... samuraj!
To sam i mogao da očekujem od tebe
Najgori na svetu su nacistički psi...
a odmah iza njih su Japanci, takvi kao što si ti.
Izvinjavam se što kasnim. Sastanak se malo odužio.
Šta se dogodilo kapetane, ko vas je tako iznervirao?
Ovaj bedni fašista, druže.
Još nisam video takvog čoveka!
On se usuđuje da nas naziva glupanima, druže.
Ovaj, koga stalno oslovljava sa 'druže'...
verovatno...
mora da je član Partije,
Samo kad bih mogao da popričam sa njim.
Glupi Minagawa!
Imam toliko da ti kažem!
Trabala bi mi cela noć.
Ipak... ne bi ti to razumeo.
Objasni zašto si počeo sa sabotažama.
I nemoj mnogo da uvijaš!
Jedva sam izvukao živu glavu
sa bojnog polja.
I sad sam sasvim siguran da sam duboko zabrazdio.
Napravio sam ogromnu grešku jer sam rasuđivao srcem a ne glavom.
Rusija je u svojoj, takozvanoj ''istorijskoj misiji''...
žrtvovala individualnost
i sad pokušava to da opravda.
Pravedno ili ne... pojedinac pati.
Pojedinci moraju sami sebe da zaštite.
Mi nemamo izbora!
Kada se rat završio...
da li si ikad napao naše ljude?
Jesam.
A Kineze?
Jesam.
To te čini krivim za ratne zločine.
Mogao sam da poričem, jer nemate dokaza!
Vi... vi poričete da su vaše trupe...
silovale i pljačkale, je l' tako?
Vi možete to da poričete, ali uzalud.
Ja priznajem svoje greške, i vama ukazujem na vaše.
Bez obzira ko me je prijavio, Kirihara...
ili onaj oficir, Noge, to i nije važno...
Bitno je...
da vi koristite takve ljude...
da me osude samo zato što štitim svoje ljude...
prosejavajući vaše gomile đubreta.
Zbog hitnosti slučaja, niste ni proveravali činjenice.
Dobrota se guši, a zlo toleriše.
Činjenica da je socijalizam bolji od fašizma...
nas neće održati u životu.
Ustani!
Veoma si ishitren.
Ne umeš da proceniš...
situaciju, i ucinjeno, je li tako ...
Da malo sacekate
među vama bi se razvila demokratija,
i sve bi se, jako brzo sredilo.
Morate malo da sačekate, da ne činite nepromišljene poteze.
Moraš da priznaš sabotažu.
Takvi postupci se ne mogu praštati.
Tvoj vođa je odlučio da te pošalje... da radiš na železnici.
To je samo jedna nedelja. Moraš se povinovati.
Još nešto?
Ako je moguće, molio bih aspirin.
Traži aspirin.
Kaže da mu je prijatelj bolestan.
Sutra ću ti doneti aspirin.
Vratićeš se, je l' da?
Naš novi život... sećaš se?
Ako ne budeš na nogama kad se vratim misliću da si slabić.
Pazi ga.
Odlaziš negde, a?
Učini mi uslugu.
Kakvu?
Radi se o Teradi...
Hteo si da mi se osvetiš... i uspeo si.
Ali, on je bolestan. Pobrini se da dobija redovno hranu.
Ti to možeš.
Samo ti reci! Sve za druga!
Džaba mi se ulaguješ! Cinkario si Nogea i mene, ali nije pomoglo, a?
Šteta!
Dok budeš spavao u hladnom,
razmisli koliko te je koštalo... što si me odbacio.
Evo, uzmi malo!
Srediću te ja!
Kaji ...
Jesi to ti?
Tange!
BIlo je glupo što sam bežao.
Još gluplje što sam zarobljen.
Možda bih mogao opet da probam.
Jesi li siguran da ćeš uspeti?
Ne znam.
Bićeš zarobljen, ubijen ili ćeš se smrznuti na smrt.
Ne liči na tebe da se uzdaš u sreću.
Zašto se plašiš Sibira?
Ako ti ne možeš tamo da preživiš, onda niko ne može.
Ako hoće, poslaće me u Sibir na prinudni rad.
To je ta njihova ''sloboda''! Stani malo.
Prvo eksploatišu naš rad a onda...
nas prevaspitavaju. Je l' to taj njihov način?
Nije problem ni u obimu posla...
niti u siromašnim sledovanjima...
jer i njihovi stražari spavaju na zemlji, odmah pored nas.
Ono što hoću da kažem je da, većina zarobljenika...
im nije neprijatelj u njihovoj klasnoj borbi.
Njihovo ponašanje prema zarobljenicima je uslovljeno nedostatkom koordinacije.
Kako to misliš?
Možda grešim.
Ali mi se čini da su previše okrenuti sami sebi.
Tu nema pomoći.
Njihova politika se zasniva na motu 'Sovjetski Savez na prvom mestu'.
Nema pomoći?
I oni su samo ljudi... Kako nema pomoći?
Istorija će sve pokazati. Nije to naša stvar.
Dosta mi je svega!
Ako me budu poslali u Sibir,
moj život je u pitanju.
Probudi se, Terada.
Upozorio sam ga da ne pokušava više,
ali je on insistirao da ustane.
A onda je otišao da traži hranu na djubrištu.
Kirihara ga je uhvatio.
Dobio je gadne batine i oteran da čisti klozete.
Odneli smo ga mlitavog i smrdljivog...
u bolnicu... ali je bilo prekasno.
Umro je dozivajući te!
Veruj mi, otišao sam kod
Nogea, da mu sve ispričam...
ali nije hteo da me sluša!
Stražari su sve znali?
Da, ali su rekli da tu nema nikakvog zločina.
Nije bilo dokaza.
Tange,
predomislio sam se.
Pobeći ću odavde. Ne pokušavaj da me sprečiš.
Svestan sam da pravim grešku ali, ipak, odlazim.
Glavni hoće da te vidi da popričate o meni.
U ovo doba noći?
Izazivam te na dvoboj.
Plašiš li se?
Ti si lud. Trebaće nam Minigawa.
Ne treba nam prevodilac. Jedan nas već čeka tamo.
Ideš li ili ćeš da smisliš neko opravdanje?
Baš smešno. Sibir je predobar za tebe.
Ovuda.
Pseto!
Diži se!
Dosta?
Prestani, molim te! Molim te, izvinjavam se.
Tako sam i mislio.
Umri, psino.
Zaslužio si.
Takve kao ti treba pobiti.
Dobri ljudi pate zbog tebe.
Umri!
Kaji-sane!
Kaji!
Terada?
Još uvek me pratiš? Nemoj, Terada!
Ako nastaviš mojim stopama...
nikad nećeš biti pravi muškarac.
Ne! Ti već jesi pravi muškarac.
Nemaš čega da se stidiš!
Ja nastavljam dalje!
Ako negde zalutam
moraćeš da mi pokažeš put.
Ti si sad muškarac! Moraš da me vodiš!
Da li sam pogrešio?
Nikad nisam grešio!
Tange je negde u Sibiru.
Ta bitanga me, verovatno...
prezire i zavidi mi!
Michiko!
Neka se smeju koliko hoće,
ja se vraćam tebi!
I dalje hodam.
Zamoliću malo hrane
u ovom selu,
a onda nastavljam do tebe.
Odbij, prosjače!
Jesi gluv ili šta?
Beži odavde!
Ti, huljo lopovska!
Lopove!
Ovo je Japanac!
Pogledajte! Japanska svinja!
Michiko, oprosti mi!
Stigao sam dokle sam mogao!
Michiko, vidi... Vidi dokle sam stigao.
Michiko!
Ovo sam sačuvao za tebe.
Mali poklon za tebe.
Jedinu moju uspomenu.
Posle 700 dana odsustva,
to je sve što imam.
Ubio sam mnogo ljudi...
da bih mogao da ti se vratim.
Ubio sam mnogo ljudi!
Nemoj me mrzeti zbog toga.
Evo, vraćam se kući.
I dalje idem prema tebi.
Michiko,
da li i dalje čekaš da se vratim?
Srećna sam! Znala sam da ćeš se vratiti, bez obzira na sve!
Tvoja brada! Golica me.
Moraš da se okupaš i obriješ. Ne... hrana može da sačeka.
Verovala sam u tebe! Znala sam da ćeš se vratiti.
Bila sam sigurna, bila sam ubeđena!
Kada sam u tvom zagrljaju... kao da se topim.
Čekaj, Michiko! Još samo malo.
Stižem! Blizu sam!
Jedina drugarice moja,
koja si mi pomogla da izdržim.
Svuda sam ostavio svoje tragove, ali uskoro je svemu kraj.
Večeras ću te videti, slušaću tvoj glas, i osetiti tvoje nežne ruke.
I sva moja sećanja će oživeti... sećanja koja sam izgubio.
Nisam daleko!
Pusti me da se malo odmorim.
Samo pet minuta, a onda ću nastaviti ka tebi! Obećavam!
Za nas ne postoje 'zbogom'.
Michiko!
Večeras započinjemo novi život!
Michiko!
Konačno sam kod kuće!
Konačno, sa tobom!
Prevod:Gaca62 SYNC maraja_bor
Preuzeto sa www.titlovi.com