MANDIE ŞI TUNELUL SECRET
Ţărâna se-ntoarce de unde-a venit, duhul se întoarce la Domnul, care l-a dat.
Chiar şi în necazuri îţi mulţumim, Doamne.
Pentru că Jim Shaw a plecat acasă.
Acasă.
Nu cred că am puterea să conduc până acasă.
Vă duc eu.
Am vrut doar să merg cu tine, măcar odată.
Mandie, o să-ţi distrugi rochia.
Nu.
Ned.
Vino cu noi acasă. Te rog.
Ne vedem deseară, Papoose.
Mergi acasă.
Tati spune că are o familie. Dar pe urmă a murit fără să mai spună cine şi unde era ea.
Mă ai pe mine.
Vreau o familie adevărată.
Ce e o familie adevărată ?
Rude. Oameni cu sângele meu.
Am un familion mare ca şi mama ta şi Irene.
Nu egalează cu nimic, comparând cu tine.
Egalează orice.
Deci, ce vei face ?
Ai putea te rog să scoţi afară creatura aia de aici ?
Copile, îmi pare rău pentru tine. Etta ar fi trebuit să-şi piardă mintea ca să te audă.
Adevărul e că după ce te-am văzut muncind, te-aş lua la mine, dacă-aş avea loc.
Ar fi mult mai bine decât să trăiesc la 2 judeţe depărtare cu oamenii lu' Bryson.
Săraca fiinţă. Nu-o să-ţi mai vezi niciodată prietenii sau familia ?
Mamă!
De ce a murit soţul meu ?
Am fi plecat chiar acum.
Am împuşcat un iepure. Prima încercare.
Ochi de taur.
Asta da fată.
I-am spus că piatra cu muşchi e alunecoasă. - Ai grijă la cea acoperită de muşchi !
Dar nu m-a crezut.
Nu !
TATĂ ! Tatăl meu e puternic.
TATĂ ! Ar fi trebuit să-l vezi ud, cum se lupta cu lupul ăla.
Mânie lui se balansau peste umerii meu, iar eu am vorbit încontinuu,
convingându-l că nu era nimic de ce să se teamă.
Şi totuşi, mi-a fost frică.
Vino aici.
Tati, pot să merg acum cu tine într-o excursie de vânătoare ?
Când o să poţi să înfingi o săgeată în inima căprioarei, atunci o să poţi veni.
O să-ţi iei sigur ochii de taur la anu'.
Urăsc când pleci. Urăsc când sunt acasă singură cu mama şi Irene.
A fost odată o prinţesă indiană.
Eu iau cea mare ! Cea mare e a mea !
Nu-i aşa, Mama ?
Da, dragă.
Salutare pisicuţo !
O, mulţumesc, tată !
Te rog, ţine pisica aia departe de faţa mea şi din bucătăria şi patul meu.
Una pentru Irene.
Şi încă una pentru Irene.
Tati, nu că am fost o fetiţă bună anul ăsta ? Cel puţin mai bună decât Irene.
Eşti cea mai bună fată. Mereu.
Plănuisem să aştept până mai creşti.
Dar.
Tati, pot acum să merg cu tine într-o excursie de vânătoare?
Când o să poţi ţinti cu o săgeată în inima căprioarei, atunci poţi veni.
Ochi de taur !
- Vrei să citeşti cu mine ? - Nu, vreau să cos.
Atunci o să-ţi citesc eu.
Te rog ?
Dacă îmi distragi atenţia cusăturile mele nu vor fi frumoase.
O, aşa ceva ar fi tragic.
O să citesc cu tine.
Nu, spune-mi povestea cu prinţesa indiană.
Urăsc povestea aia.
- A fost odată - - în ţara cu ape curgătoare şi pământuri crescătoare -
- Indienii Cherokee trăiau în pace. - Dar vântul lăcomiei -
a adus soldaţi călare care au luat o membră din Cherokee de la casele lor.
Şi i-a dus aşa multe luni de-a lungul unui alai de lacrimi.
- Dar acolo au fost câţiva -
- care au refuzat să părăsească ţara strămoşilor lor.
Şoaptele spun că prinţesei indiene şi sorei ei însărcinate li s-a oferit adăpost
într-o cameră ca de catedrală, cu geamuri atât de înalte că doar vulturii puteau vedea înăuntru.
Opreşte-te, opreşte-te ! Nu poţi să sari peste întreg conţinutul.
Spune-mi partea cu lupta de la focul de tabără, despre muntele de piatră şi arcaşul cel alb.
Mi-aş fi dorit ca prinţesa indiană să fie reală. Mi-aş fi dorit să îmi fie sora mai mare.
Jim ?
- Ai muls vacile în dimineaţa asta ? - Da, dle. Şi am dus apă.
Nu ai familie nicăieri ?
Nu.
Atunci tu şi Mamma o să-mi faceţi un frate mai mic ?
Nu.
Dar fraţii nu sunt buni de nimic afară de a cauza necazuri.
- Bună Ned ! - Copilaş !
Pot să vin cu tine ? Dă-mi voie să merg.
Copilaş prea mic.
Ai grijă acum de mama şi de Irene.
Tată !
Pentru a creşte repede.
Prinţesa indiană s-a luptat plină de furie cu familia ei în jurul focului ce pocnea.
Tatăl şi fraţii au vrut să stea în casa lor şi să se ascundă de soldaţi.
Dar prinţesa cea înţeleaptă, căruia îi ziceau Talitha Pândar, a fost de-acord.
Cât timp ne putem feri de soldaţi cu o femeie însărcinată ?
În timp ce prinţesa cosea, tatăl a liniştit familia.
Aveau să stea singuri şi să se ascundă.
Tratezi indienii mai bine decât propria-ţi familie.
Îmi doresc să fi fost o prinţesă indiană. M-ai fi luat în excursii de vânătoare, nu ?
- Probabil. - Ai fi făcut-o.
O să loveşti ochii de taur mai repede decât crezi.
Spune-mi povestea prinţesei indiene. Întreaga poveste.
A fost odată o prinţesă indiană.
Mandie ! Crezi că poţi să ne vânezi ceva pentru cină ?
- Mi-e frig. - Vrei să mergem ?
Da.
Cam curent aici, nu ?
- Ia-mă cu tine. Oriunde. - Copilaş.
Trebuie să găsim pe Snowball şi să mergem la mormântul lui tata.
AMANDA SHAW !
Altfel nu mă vei mai vedea niciodată.
Pentru că mama mă trimite la muncă la cineva, departe, departe.
AMANDA !
Zach ! Indianul ăla îmi răpeşte fiica !
AMANDA ! AMANDA SHAW !
Opreşte, indiene ! Vor exista urmări majore pentru răpire !
AMANDA ! MANDIE SHAW !
- AMANDA ! - Pleacă. Acum.
Tati are nevoie de flori.
- Mandie ! - Amanda, unde eşti ? - Mandie !
Ai un unchi.
Fratele tatălui. Noi plecăm !
Alo !
Plecăm !
Whoah.
Salut Snowball.
Băieţi, asta-i cea mai jalnică şi rea scuză pe care am văzut-o vreodată.
Va fi cea mai distinctă satisfacere s-o scot din mizeria mea.
Aici, pisi, pisi.
Fugi Snowball !
Ned.
Cum îl cheamă pe unchiul meu ?
John.
Casa unchiului John, după munţi.
Fără ca să piardă un moment, prinţesa indiană şi familia ei au fugit printr-un câmp deschis.
Galopul soldaţilor care-i urmăreau răsuna tot mai tare.
Dac-ar fi putut doar ajunge vârful muntelui stâncos...
... ar fi găsit siguranţă pentru câteva momente.
Au înaintat, mulţumitori de ascunzătoare şi căutând pietre care să le ofere acoperire.
AH !
Dar erau extenuaţi, iar durerea i-a copleşit.
Tatăl a promis că se va întoarce după ei, dar în adâncul lor, ei ştiau că va fi prea târziu.
Aveţi nevoie de ajutor?
Ned. Îl cunoşti pe unchiul John ?
De multe ierni încoace.
Eu de ce nu-l ştiu ?
Cel mai bine, îl întrebi pe unchiu' John.
El cum e ?
Vezi tu mâine.
Mergi. Noi nu venim.
Mergi.
La familie. Acolo, mare dragoste.
Când o să te mai revăd ?
Curând.
Mergi.
Şi tu cine mai eşti ?
Unde-i unchiu' John ?
Stai chiar aici.
Tu eşti unchiu' John ?
Eşti un înger ?
Eu sunt Samuel, un artist.
Şi tu eşti tabloul meu, pictura. Perfect.
- Bună. - Bună.
Nu arăţi deloc ca şi tatăl meu.
Cred că nu.
Dar nici tu, exceptând ochii.
Eu sunt Jason Bond, administratorul.
Unde-i unchiul John ?
Unde-i tatăl tău ?
L-ai cunoscut ?
L-am cunoscut ?
Nu. Oh. Vino aici. Chiar aici.
Unde-i unchiul John ?
John Shaw a luat o barcă înspre Europa, nu de mult.
Şi săptămâna asta am primit un mesaj.
A fost o furtună teribilă.
Oh, îmi pare rău, copilă. Îmi pare rău.
Aşa, dă-i drumul. Lacrimile au nevoie să vadă lumina zilei, da, au nevoie.
- Îmi pare aşa de rău. - Ai mamă ?
Tipul căruia nu i-ar păsa dacă nu m-ar mai fi văzut vreodată.
- Cum te chema, prăjiturică ? - Mandie.
Liza, Miss Mandie are nevoie de ceva fierbinte, chiar acum.
Ar fi trebuit să mai fie ceva biscuiţi, şi ceva mere coapte, pentru început.
- Da, doamnă. - Ş-ar trebui să facem o baie.
- Sunt prea obosită ca să car apă. - Copilă, conducta aduce apa noastră.
Samuel, pregăteşte o baie fierbinte în camera franceză.
Orice pentru înger, dle.
De ce sunteţi aşa drăguţi cu mine ? Nu am pe nimeni, sunt un nimeni.
Sunt doar o fugară care murdăreşte totul.
Vorbeşti prostii Miss Mandie. Să nu ai pe nimeni nu înseamnă să fi un nimeni.
Liza, termin eu de gătit.
Mergi cu ea sus şi vezi dacă poţi salva ceva păr din cuibul ăsta de şobolani.
- Cum ai făcut asta ? - Nu ai văzut niciodată electricitate ?
Dacă vrei lumină, trebuie doar să apeşi pe ăsta, aici.
Energia trece printre nişte fire ascunse în pereţi, prin toată casa.
Cine a construit casa asta ?
Bunicul tău. John Shaw Senior.
Ai chiar propria ta toaletă.
Ce e o toaletă ?
Cred că o să am nevoie de toată sticla pentru cuibul ăsta de şobolani de-aici.
Pot să mă spăl singură pe cap.
Acum Miss Mandie....
Nu există nimeni în toată Carolina de nord care să spele părul mai bine ca Liza Louise.
Fie ca bunul Dumnezeu să-ţi binecuvânteze visele, copilă.
Mătuşă Lou, tu ai familie, copii ?
Am 4 şi bănuiesc că acum stau şi se acomodează cu tatăl tău.
Toţi patru?
Îmi pare rău.
Am fugit în noaptea cu înmormântarea.
Fuga a fost bună, m-a ţinut ocupată.
Dar mâine, când o să mă trezesc şi tatăl şi unchiul meu nu vor fi...
... ce o să fac apoi întreaga zi ?
Ceea ce faci este că nu te lupţi cu durerea.
O simţi.
Şi eu o s-o simt cu tine, iar Mr. Jason Bond deasemenea.
Şi îi ceri bunului Dumnezeu să sufere împreună cu tine.
El a suferit mai mult ca toată lumea laolaltă...
ceea ce-nseamnă că El te va încuraja mai bine decât noi.
Îmi pare rău, dar eu nu-i cer lui Dumnezeu nimic.
Sunt prea supărată pe El.
Asta e rău ?
Nu, copilă.
Însă, tu trebuie să-I zici că eşti supărată.
Şi continuă să-I spui atât cât vei trăi.
Şi într-o zi o să te trezeşti că-I ceri să te ajute să nu mai fi supărată.
O să mă gândesc la asta.
Cum Dumnezeu a ajuns copilul ăsta aici ?
Nu am nicio idee.
Mă întreb oare cât o şti.
La cât de privată e familia aia, probabil nu mult.
Şi îţi zic ceva Lou, noi o să ne ţinem gura închisă.
Nu pot găsi testamentul dlui John.
Nu poţi găsi testamentul ? De ce pierzi timp preţios, aici jos ?
Pentru că ar putea fi oriunde.
Mr. Jason. Unde găseşti inima unui bărbat ?
Tot acolo unde-i găseşti şi comoara. Am dreptate ?
Ceea ce este bine, pentru că ştim unde îi era inima.
Al 3-lea etaj. Şi locul ascuns.
De ce nu fugi direct acolo, Lou şi începi să cauţi ?
Nu, dle.
Întocmai.
Ştiiu. Hai să o luăm pe Miss Mandie ca să te ajute.
Are nevoie să facă ceva şi dacă ar şti că tatăl ei s-ar putea să fie inclus în testament -
Nu, nu.
Nu o să permit să-şi facă speranţe. Nu până nu ştiu exact cine-i în testamentul ăla.
E o mai mare posibilitate când speranţa creşte.
Ştii că ouăle calde au un gust mai bun decât cele reci, nu ?
Ai dormit bine?
Bine.
Mă gândeam dacă îţi pot cere ajutorul tău.
E-n bucluc. Şi chiar are nevoie de tine şi de modul tău de gândire, dar mai bine te-ai grăbi.
Mătuşă Lou. Mă întrebam dacă ai putea să ne aduci ceva miere pentru biscuiţi.
- Vine imediat. - Mulţumesc foarte frumos.
Unchiu' tău John a avut un testament.
E posibil, doar posibil ca să fi lăsat cam tot ce-a avut tatălui tău.
Ceea ce ar însemna că totul ţi s-ar transfera ţie
şi nu ar mai trebui niciodată să te-ntorci la mama aia a ta.
E doar o posibilitate, Mandie. Nu-ţi face prea mari speranţe.
De ce ar lăsa ceva unui om căruia nu-i vorbea ?
Pentru că singurele rude legitime pe care le are sunt în Virginia.
Verişoare îndepărtate. Nu cred că le-a cunoscut vreodată.
Ah, exact la timp.
Scuză-mă.
Mama a spus că nu ar fi politicos să vi înainte de 10.
Dar abia am aşteptat să-mi cunosc noul prieten. Îmi cer scuze.
Va sigur că pe Miss Mandie nu o vor deranja normele de etichetă.
Eu sunt Poy Cornwallis şi următoarele 5 nopţi le vom petrece împreună !
Mama a zis că săptămâna trecută a fost mizerabilă şi vreau să şti
că am exact buna depoziţie de care ai tu nevoie.
Primul lucru, trebuie să o convingem pe mătuşa Lou să-ţi coase nişte haine noi
pentru că rochia aia, îmi pare rău, dar nu se potriveşte nici la groapa de gunoi.
Mătuşa Lou poate să-ţi ia măsurile imediat după prânz.
Ador timpul providenţial !
Nu am avut niciodată în viaţa mea o rochie nouă.
Poate că eşti un copil lipsit, dar noi o să ne bucurăm să reparăm asta.
Mulţumesc, Liza.
Jason Bond. Mă bucur să te cunosc în sfârşit.
Eu sunt Miss Gaynelle Snow, nepoata lui John Shaw.
Am fost, sunt devastată.
Dar de vreme ce o parte din moştenire va fi a mea,
am venit să vă ofer ajutorul meu la a face ordine prin lucrurile lui.
Am o verişoară ?
Nu.
Nu cred că o cunosc pe domnişoara asta frumoasă.
Domnişoara asta frumoasă
este nepoata lui John Shaw, Mandie.
O, drăguţa mea, mereu mi-am dorit încă o fată în familie.
Mama mea a fost sora cea mai mică a lui John.
A crescut în Richmond, Virginia şi a fost trimisă la o vârstă foarte precoce...
şi a murit aducându-mă pe mine pe lumea asta.
Crezi că se poate să am o cameră chiar lângă demult pierdut-o mea verişoară ?
Ştii, Miss Snow, e un lucru bizar, nu-mi aduc aminte niciodată de John Shaw
să menţioneze că avea o soră.
Nu e niciun alt loc în care să fi în dimineaţa asta binecuvântată.
Intră.
Bună. Numele meu e Bayne Locke.
Sunt nepotul lui John Shaw. Aici, ca să-mi cer partea de moştenire.
Desigur. E fascinant ! Vin de peste tot
din ţară ca să-şi însuşească proprietatea lui.
Dle, sora lui John Shaw a fost mama mea.
A murit.
La naştere.
Şi în ce oraş te-ai născut ?
Richmond, Virginia.
Richmond, Virginia. Asta da coincidenţă. Şi ea tot acolo.
Poate voi doi sunteţi gemeni, separaţi
-... poate la naştere. - Mereu mi-am dorit un frate.
Eu am hârtile care o dovedesc.
Cum vom împărţi moştenirea ?
Vino aici.
Vom împărţi moştenirea după cum spune testamentul.
Oh. Bine, bine.
Pot să-l văd, te rog ?
Nu. Nu, nu.
Nu acum, niciodată.
Adu-mi geanta.
Adu-ţi singur geanta.
Liza, spune-i mătuşii Lou că acum administrăm un hotel pe gratis.
Vrei te rog să duci pe oaspeţii noştri în camerele lor ?
Da, dle.
Oh... şi eu sunt flămândă.
Pot să te deranjez să-mi aduci ceva mic de la bucătărie, pentru mine?
- Dacă nu e prea mare deranjul. - Da, dnă.
Şi eu aş vrea un mic dejun complet, vă rog.
Ia-o pe Polly. Mergeţi la etajul al 3-lea. Faceţi linişte.
Poate că ar trebui să aleg mai bine pânză pentru noua ta rochie.
Nu !
Trebuie redecorată.
Arcaşul alb vâslea des spre orient.
Iubea culorile pe care le-a găsit acolo.
Mai ales pe Jade.
Un lemn ascuns păzea 2 intrări la 2 tuneluri secrete.
Dar comoara din estul îndepărtat făcută de mână alertează o manieră de secrete.
Polly !
Ajută-mă să mut asta.
Sari înăuntru jiminey !
Nu cred că dl. Jason vrea ca noi să căutăm în partea asta a etajului 3.
Ţi-e frică ?
Să vedem unde duce.
Au păşit în necunoscut cu un sentiment de nesiguranţă...
şi au închis uşa în spatele a tot ce era familiar.
Mandie Shaw ! Eu nu voi coborî în niciun caz în acel abis negru....
dacă nu sunt escortată de un băiat !
Vorbeşti serios ?
Mandie !
Prinţesa indiană Talitha purta pe frunte o panglică pentru ca să aibă gânduri înţelepte.
Şi un lanţ la gât ca să protejeze secretele inimii ei.
Mandie. Uite unde suntem.
Polly.
Ned mi-a dat asta.
- Cine-i Ned ? - Prietenul meu indian.
Nu cred că ar mai trebui să fim aici.
Aş fi singura lângă mine dacă m-aş putea muta în camera asta.
Ce culori vibrante. Aşa de moderne.
Dumnezeule, Miss Snow, credeam că vrei să stai lângă Mandie.
Am vrut.
Oh ! Ce privelişte frumoasă.
Şi totul ascuns aici, la al 3-lea etaj unde nimeni nu se poate bucura de ea.
Trebuie să vi să vezi.
- Oh. Văd. - Nu, vino aici.
Le ştii cearşafurile ? Nu au fost spălate de ceva timp bun.
Liza poate să facă asta acuma dimineaţa.
Nu a mai intrat aer curat pe aici de ani de zile.
Seara, o briză ar împrospăta totul....
deci nu e o problemă chiar aşa de mare. Nu ?
Bănuiesc că nu.
Dacă nu te superi să împarţi dormitorul tău cu şobolani.
Şobolani ! Urăsc şobolanii !
Suport şopârlele, şerpii şi chiar şi păienjenii, dar nu şobolanii !
Tot ce a făcut a fost s-o urmăreasc.
Ah.
Miss Amanda, eşti fără îndoială o rudă de-a lui Shaw.
Sincer să fiu, poate eşti mai bine echipată decât mine, să găseşti testamentul ăla.
Ai putea da şi de alte lucruri.
Unchiul tău John a avut multe secrete.
La fel şi tatăl meu, iar eu îmi doresc să nu fi avut.
Te rog, lasă-ne să căutăm în camera asta, îl vom găsi, promit.
Bine.
Bine. Mişcă-te repede. Să nu faci gălăgie.
Orice ai face, nu permite sub dnei Snow sau dlui Locke să te urmărească.
Dacă unul din ei găseşte testamentul, vor şterge numele tatălui tău din el.
Prea bătrână pentru o domnişoară.
De-acord.
Miss Polly, ai vrea s-o ajuţi pe Miss Mandie să ia pânză pentru o rochie ?
Două rochii noi deodată ?
Mama ar zice că e o risipă.
Oh !
Domnişoarelor ! De ce nu mi-aţi zis că avem o petrecere de cusut ?
Îmi place să fac rochii noi pentru mine. Oh da.
Şi câte rochii deţineţi, dnă Snow ?
Oh, um, doar cinci, poate şase.
Ah ! Pisici ! Urăsc pisicile !
Îmi place doar să fac rochii noi pentru mine.
Drăguţ, drăguţ.
Ce pânză frumoasă !
Miss Mandie, terminăm mai târziu. Ieşi de aici.
Conacul ăsta e dublu cât al nostru.
Fură !
Îţi aduci aminte când erai la vârsta aia, dle Locke ?
Nu ai realizat cât de repede ai devenit tânărul cavaler care eşti azi, nu-i aşa ?
Samuel ! Avem nevoie de asistenţa ta.
Da, doamnă !
La serviciile dvs.
Avem nevoie de un băiat care să meargă să exploreze cu noi.
Poţi păstra un secret ?
Nu, doamnă. Nimeni nu are încredere în mine.
Poţi ţine unul pentru mine ?
Poate. Totuşi, nu pot promite.
Gura mea mare tinde să fugă mai repede decât poate să ţină pasul creierul meu.
Cunoşti nişte băieţi care pot păstra un secret ?
Nu, doamnă. Stai departe de toţi.
Eu zic că orice e făcut cu moderaţie e prefect acceptabil.
Dar să citeşti o carte de 787 de pagini mi se pare mai degrabă excesiv.
Nu crezi ?
Te simţi constrâns?
Voi găsi testamentul ăla înainte ca s-o faci tu vreodată.
Eşti pozitiv chiar dacă nu s-a găsit încă ?
Cum a mai fost unchiul meu, în afară de bogat şi dezordonat?
Bătrân. Obişnuiam să-mi imaginez cât de adânc putea privi când zâmbea.
Ştii ce sa-ntâmplat între el şi tatăl meu ?
Aş zice că numai dl. Jason ştie asta.
- Scuză-mă. Scuză-mă. - L-am avut.
Nu ai realizat niciun strat cu toată viteza ta.
Ai vrea te rog să mergi la treabă ?
Şi dacă nu găsim testamentul ?
Tot ce ştiu e ca bunul Dumnezeu va avea grijă de Miss Mandie.
Chiar dacă nu este în modul în care o vrem noi s-o facă. Acum treci !
Acum treci ?
Acum treci.
O păstram pentru aniversarea ta de 18 ani.
Dar mereu ai reuşit să scoţi lucrurile din mine înainte de plan.
Pot aştepta, tati.
Încearcă-l.
Frumos.
Joe ! Joe poate să ne ajute!
E drăguţ ?
Miss Mandie. Ai vrea să încerci noua ta rochie ?
Snowball ! Snow ?
Îmi cer scuze, doamnă ?
Miroşi chiar drăguţ, dar acest săpun te va face să miroşi chiar mai drăguţ.
Asta din cauza ingredintelor lui speciale.
Mmm. Ce ingrediente ?
Ei, acum doar nu te aştepţi să-mi dau în vileag toate secretele.
Să fiu dat naibii.
Nu cumva ai văzut o fată mică, blondă apărând prin părţile astea, cu o pisicuţă ?
E prea frumoasă ca s-o port. O să o murdăresc.
Copilă, asta e rochia ta de joacă. Acum rochia drăguţă, abia aştept s-o văd.
Pisicuţa asta aparţine aici ?
Da.
Bine.
Ai vrea să mă îndrumi către cel mai confortabil scaun din casă ?
Nu contează, îl găsesc şi singur.
Nu, domnule!
Nici să nu te gândeşti să pui un deget pe scaunul ăla.
Ai un nume ?
Mă aştept să şti cine sunt.
- Liza, poţi trimite asta ? - Sigur că da.
Pot să vă ajut ?
Mă aştept să şti cine sunt, aşa că nu e nevoie de nicio introducere.
Exact contrariul, dle. Nu am nici cea mai vagă idee cine sunteţi.
Cine sunt e cine voi fi şi voi fi tatăl Amandei Shaw.
Deci ai venit ca să-ţi pretinzi partea ta din moştenire ?
Ah, vezi. Ştiiam că şti cine sunt eu.
Cum te cheamă ?
Zachary Hughes.
Şi tu vei fi tatăl lui Mandie Shaw ?
Asta am zis.
Dar momentan nu eşti înrudit prin sânge cu domnişoara Shaw.
Ce are asta de-a-face cu conversaţia ?
Nu aş vrea să presupun incorect faptul că vă veţi căsători cu mama lui Mandie ?
Poţi presupune ce vrei tu însă asta este ceea ce voi face.
Şi având în vedere faptul că Mandie e prea tânără ca să ia decizii pentru ea însăşi,
o voi lua pe Mandie şi partea ei de avare acasă, acum.
Şi cum de nu v-aţi interesat de siguranţa ei ?
Mama ei trebuie să fie îngrijorată.
- Unde este fetiţa ? - Ce e mirosul ăla îngrozitor ?
Hmmmm ?
Pot să întreb cum de sunteţi angajat ?
Eu, domnule, sunt furnizor de săpunuri fine, accesorii şi alte necesităţi...
-... pentru doamne. - Săpunuri. Da, desigur.
Dl. Hughes.
Urmaţi-mă, vă rog.
Dle. Hughes, nu sunteţi înrudit prin sânge cu domnişoara Shaw.
De-aceea nu mai aveţi alte afaceri în casa asta. Vă urez o zi bună.
Dacă de sânge e nevoie, mă voi întoarce cu mama ei.
Dacă mai vreţi să călcatţi în casa asta vă sfătuiesc să găsiţi un săpun care vă face...
... să mirosiţi ca un bărbat şi pe urmă să-l folosiţi !
Omul ăla să se căsătorească cu mama mea ?
Asta a zis el.
- Unde trăieşte mama ta ? - Charley Gap.
Bine. Bine. Îi va lua dlui Hughes o zi întreagă să se întoarcă la cada lui.
Acum, domnişoarelor, trebuie să găsim testamentul ăsta.
Purta un lanţ care să-i protejeze secretele inimii ei.
Ahhhh. Dar comoara de mâna din estul îndepărtat purta o categorie de secrete.
Polly.
El este ?
El este, exact cum îmi imaginam.
Seamănă.
Păcat că fetele au ratat o cină aşa de bună.
Da, aşa este.
Sunt sigură că gătitul mătuşii Lou e mai superior decât orice eşti obişnuită, Miss Snow.
La fel şi adaptarea.
Vă mulţumesc aşa de mult pentru ospitalitatea voastră.
Acum, ca să finalizăm detaliile moştenirii, ştiu că adeseori ia timp.
Nu ne grăbim. Cel puţin eu nu. Poate Locke are alte afaceri care-l presează.
Ai alte afaceri care te presează, dle Locke ?
Nu, nu. Asta are prioritate.
Încerc o nouă perspectivă.
Poate testamentul nici măcar nu este aici. Poate e sub acele scări de la mansardă.
Poţi liniştită să merg să te uiţi.
Ce sa-ntâmplat ?
Mulţumesc.
Aproape inseparabile, aştia doi.
Cei mai buni prieteni, chiar dacă John era cu 15 ani mai bătrân decât tatăl tău.
Şi nişte proşti încăpăţânaţi, amândoi.
S-au îndrăgostit de aceaşi femeie...
luptând amândoi pentru ea.
Şi au separat drumurile.
Totul pentru nimic. Amândoi au pierdut-o.
Bănuiesc că dacă...
Dacă am fi realizat că fisura era pentru totdeauna, atunci am fi
acţionat puţin diferit.
Miss Mandie, şti ce le plăcea fraţilor să facă împreună mai mult decât orice ?
Ce ?
Să facă muzică.
Da, doamnă, iar casa asta a fost lipsită prea mult de sunete bucuroase.
Era o onoare să fi invitat la casa lui Shaw ca să-i auzi pe fraţi cântând
la orgă, vioară sau banjo.
Şi Mr. Jason i-a învăţat tot ce au ştiut ei.
Puternic străluceşte mila Tatălui nostru
din locaşul lui de lumină veşnic.
Dar pentru noi, El da stăpânirea
luminii de-a lungul ţărmului.
Lasă farurile să lumineze
trimiţând o scânteie înspre valuri.
Nişte marinari săraci, chinuindu-se
tu i-ai putea scăpa, i-ai putea salva.
Întunecat ca noaptea, păcatul s-a stabilit
tare, supărata briza a mugetului.
Ochi înflăcăraţi se uită, tânjind
după luminile de pe ţărm.
Lasă farurile să ardă.
Trimite o scânteie peste val.
Ochi înflăcăraţi se uită, tânjind
după luminile de pe ţărm.
Hotelul gratis este plin.
Şi mâncarea este toată mâncată.
JOE !
Bună, doctore Woodard.
Mă bucur să te văd Mandie.
Joe a spus să iadul -
- că i-ai dus dorul teribil.
E ok dacă rămâne aici următoarele nopţi până vizitez pacienţii din josul muntelui?
Liza ?
Îl putem pune la creşă.
- Hai să mergem să-i arătăm pârâul ! - Poate găsim nişte raci.
- Nu am văzut niciodată un pârâu - - Şopteşte !
Nu am văzut niciodată un pârâu, trebuie să mergi în casa ta ca să ajungi acolo.
Eu sunt Polly Cornwalls.
Joe.
Eşti curajos ?
Desigur.
Tu primul.
Eu ?
Vocile spun că prinţesei indiene şi surorii ei însărcinate li s-a dat adăpost...
într-o cameră ca de catedrală cu geamuri atât de înalte
încât doar vulturii puteau vedea înăuntru.
Mulţi oameni Cherokee au trăit împreună
în camera asta ascunsă, închişi în înlăuntrul zidurilor acestei case măreţe.
Arcaşul alb, aşa tânăr cum era, a construit camera cu propriile sale mâini
pentru a asigura un refugiu prietenilor lui Cherokee.
Trăiau pe cât de normal se poate.
Bărbaţii şi-au curăţit puştile, au ascuţit arcurile şi au tăbăcit pieile ce le-au împuşcat.
Femeile coseau şi împleteau coşuri
şi găteau în cele mai măreţe şeminee pe care Talitha le-a văzut vreodată.
Dar lucrul ei preferat la camera de catedrala
era setul de cornuri de cerb luat din capul mirositor şi mort al cerbului arcaşului alb.
Tata mi-a spus povestea de o mie de ori.
Nu a spus niciodată că era reală.
Taitha şi-a îmbrăcat nepoţelul copilaş cu pânza pe care mama ei o făcuse...
... colorată din suc de bobine de vin.
50 de Cherokee au scăpat de dâra de lacrimi şi s-au ascuns aici timp de patru ani...
nevăzând niciodată lumina zilei.
Dacă armata ar fi aflat, l-au fi ucis pe bunicul tău
şi pe tot de-aici !
Nimeni nu a aflat niciodată.
Bunicul meu a fost în armată. A urât restul de indieni rămaşi.
Familia Talithei nu a mai fost văzută niciodată.
Aşa că ea şi arcaşul alb şi-au început propria lor familie.
Şi au promis să nu se despartă niciodată, nici măcar pentru o zi.
Cred că sunt o indiancă.
Ţi-am zis că mergem la pârâu.
Acum, unde crezi că este testamentul ?
Nu ştiu.
Ce cauţi ?
Un rac.
- Vino, atinge-l. - Nu o să te înţepe. Promit.
Data viitoare când întârzii o să sari peste cina.
Îmi pare rău Liza. Ei bine - uh -
am căutat ş-am căutat toată ziua, şi
în sfârşit am găsit un rac.
Dar Polly nu vroia să-l atingă.
- Tu o vei face ? - Nu.
Stiu ca nu ati fost la rau.
Sunt aproape sigur că ai turnat doar apă pe voi, în baie.
Oh aşa am făcut ?
Sunt delicioşi de mâncat. Mai ales prăjiţi.
O adevărată delicatesă.
Oh, ce mai supraveghetor ţi-ai luat !
Nu am văzut niciodată în viaţa mea unul aşa de mare !
Ei bine, ea e mai mare decât tine !
Dragă, nu poţi să ai o vedere bună dacă nu-l ţi.
Au !
Mai am alte camere, dar e mult prea mult deranj ca să căutăm.
E preţios.
Aw.
Joe, mă bucur c-ai venit.
Joe e adorabil.
- Mă voi întoarce mai târziu. - Unde mergi ?
Am auzit că unchiul John a murit.
Îmi pare rău, Papoose.
Cum de tata nu mi-a zis niciodată că Talitha Pândar a fost mama lui ?
Ca să te protejeze, Papoose.
De ce ?
O inimă frântă. Multor oameni nu le plac indienii.
Chiar e bunica mea ?
De ce crezi că îţi zic Papoose, (copilaş) şi îţi dau un lanţ ?
Nu mi-ai zis niciodată ?
Promis Jim, că nu zic.
Până acum, nu mi-a zis nimeni !
Ca să protejeze inima lui Papoose.
Aţi dat greş. E frântă.
Ar fi fost mult mai simplu să aflu când l-am întrebat prima dată pe tata de adevăr.
Poţi să rămâi în apropiere până găsim testamentul ?
Am grijă de Papoose. Întotdeauna.
I-am promis lui Jim cu mult timp înainte.
Promit acum Papoose.
O iau pe fiica mea acasă.
- Cine sunteţi, doamnă ? - Nu mă sâcâi. Unde e fata mea ?
Doamnă, nu v-am văzut niciodată în viaţa mea. Cum aş putea dar să ştiu cine este fetiţa dvs ?
Ştii prea bine cine sunt. Sunt Etta Shaw.
Asta e surprinzător.
Amândoi mirosiţi foarte adecvat astăzi.
Nu te juca jocuri cu mine. Mă vei duce la Amanda a mea în minutul ăsta.
Sau mă duc chiar în minutul ăsta după şerif.
Mă tem în minutul ăsta că nu se ştie unde e domnişoara Amanda.
- Dac-ai plecat şi-ai pierdut-o pe fetiţa mea - - Nu am pierdut-o...
asta ar fi iresponsabil. Nu că ar fi iresponsabil ? Bine-nţeles că ar fi. Da.
Ar putea fi jos, la pârâu, ar putea călări pe-un cal, ar putea fi
în orice copac.
De ce nu ajută prin preajma casei ?
Cred că are nevoie de puţină varietate în viaţa ei, nu credeţi ?
Rămânem la cină.
Sigur se-ntoarce până atunci ?
Sigur, doamnă.
Dna. Etta Shaw a ajuns.
- Nu ! - E-nregulă.
- Nu te panica, nu te panica. - Nu, nu !
Mergem jos şi vom cina mai devreme.
Ne-ntoarcem aici, sus şi vom căuta toată noaptea, dacă trebuie.
- Ne-am înţeles ? - Da.
Uite-o !
Ştii cât de-ngrijorată am fost ?
Ştii prin ce m-ai pus să trec ? Te-am căutat în ultimele trei zile.
Cum ai putut să nu zici nimic ?
Mi-a fost dor de tine aşa de mult.
Mi-ai fi dus lipsa şi când m-ai dat afară de la muncă ?
Mandie ! Eu nu - Eu nu-mi angajez familia. Îmi iubesc familia.
Mulţumesc că aţi avut aşa bine grijă de ea.
Ia uite la noua ei rochie drăguţă !
Întotdeauna mi-am dorit să îmi pot permite să-i fac una.
Mi-aş fi dorit să am aşa o familie.
Prietenul tău indian mi-a făcut o gaură urâtă în şa.
Tatci dle. Hughes. Asta a fost iertată.
Cine mi-a pregătit locul inadecvat ? Nu am cu ce să-mi mănânc cina.
Miss Snow, sunt sigură că puteţi găsi o cale să vă ajungă mazărea verde în gât,
cu o furculiţă de salată.
O să plecăm imediat după cină ca să nu va mai provocăm alte necazuri.
Ştiiu că Amandei îi e dor de casă.
Sunteţi bine-veniţi să rămâneţi peste noapte.
Adică, avem multe camere.
Am lăsat-o pe Irene prea mult.
Dar mulţumesc pentru ospitalitatea voastră.
Oh păcat.
Casa asta e aşa de goală şi liniştită fără voi, copiii.
D-le. Hughes, roata dvs a căzut din căruţă.
Dar nu vă îngrijoraţi. O pot repara până la miezul nopţii.
Liza, vrei să pregăteşti încă două camere ?
Da, dle.
Doamne iartă-mă, copilă. Termină cu mârâitul şi fi cuminte.
Nu pot să-ţi mângâi capul dacă tu mârâi la fiecare mişcare, sigur o să scap vreo parte.
Dormitoarele de la etajul ăsta au fost verificate ?
La etajul ăsta, nu.
Dar jos, unde locuiesc indienii ?
Din câte ştiu eu dl. John nu a mers niciodată acolo, jos.
Şi dacă a făcut-o fără ştiinţa ta ?
Ai dreptate, ar trebui să fi terminat.
- Grăbeşte-te ! - Mă grăbesc.
Ştiu că trebuie să fac linişte.
Uită-te la asta.
M-aş fi bătut cu fratele meu pentru ea.
Crezi că asta e ea ?
Trebuie să fi murit de tânără.
Oh cât de tragic.
Tatăl meu probabil nici nu e în testamentul ăla.
Taci. Întinde-te aici, şi gândeşte ca dl. John.
Toţi avem nevoie de perspective noi.
E aceaşi imagine.
Pun pariu că cealaltă parte se află dedesubt.
Cum doarme, micul îngeraş ?
Frumos sunet, nu ?
Nu, nu mergi.
Trezeşte-te îngeraş. Dimineaţa vine repede, plecăm acasă.
Desigur, tu ai cerut-o.
Un bărbat să aibă o poză cu el şi cu fratele lui într-un medalion, e ciudat.
E drăguţ.
Hei, cu toţii suntem distraşi.
Nu prea cred.
stiu ca fratele lui e dedesubt.
Nu poţi purta un medalion aşa, pur şi simplu.
În sfârşit ceva ce are sens.
Sigur nu arăţi deloc ca Etta.
Din nou, distraşi. Testamentul.
Cufărul comorii păzea secrete, lanţul protejează secrete..
dar am deja lanţul şi nu protejează nimic.
Poate ar trebui să verificăm camera catedrală.
Nu !
Deschide-l.
Numele meu mic este Elizabeth.
Asheville, Carolina de nord e la doar 6 ore depărtare de aici, cu trenul.
Mda.
Polly, e cu siguranţă moartă.
Deschideţi chiar acum uşa copii !
Nu ar face un asemenea lucru.
Vreau să ştiu ce se întâmplă acolo. Deschideţi uşa sau o sparg !
Va trebui să treci prima dată prin mine.
- Unchiule Ned ! - Papoose
Îl aduc pe unchiul John.
Etta, cred că cerul cade.
Sau poate că pe aici cresc nişte şobolani chiar mari.
Femeie, nu e în dulap.
Mă duc să dorm.
Este întreruperea somnului meu de frumuseţe un caz de noapte ?
Etta.
Dăm o petrecere ?
Copilaşul meu a fost răpit.
Dle. John.
Jason.
Dle. John.
Văd că absenţa mea a cauzat puţin deranj.
Doar puţin, dle, doar puţin.
Ce Dumnezeu faci în casa mea ?
- Dle. Shaw. Au spus că sunteţi - - Nu sunt.
Din fericire ştiu să înot.
Acum, eu te-am întrebat, dle. Snow, ce cauţi în casa mea ?
Dle. Snow ?
Da. Nu v-aţi introdus adecvat ?
Vă rog, dle. Pot, pot să înţeleg. Ajutor, cineva. Vă rog, dle. Shaw.
Mandie ?
Mandie ? Mandie.
Mandie ! Mandie ? Mandie.
Bună, doamnă. Snow.
Sunt nepotul dvs.
Fantome ! Fantome !
Vroiam doar să fiu aici.
- Ce-a fost asta ? - O doamnă ţipând.
Dă parcă ar fi văzut o fantomă !
Bine dle. Hughes, în picioare.
Nu vreau să plec, vreau doar -
Ne mişcăm de-aici. Stai aici, o să ne întoarcem.
Amanda. Amanda ?
Fantome !
Unde e fantoma ? Cine a văzut fantoma ?
Sunt real, matuşă Lou, nu o fantomă.
Promit.
Asta spun toţi !
Copilaşul meu ! Copilaşul meu ! Oh, credeam că ai fost ucisă !
Dă-te de pe mine ! Nici măcar nu e adevărata mea mamă.
De ce nu mi-a zis ?
Dragă, e asa de clar.
Nici eu nici Irene nu semănăm deloc cu tine.
Şi singurul motiv pentru care tatăl tău m-a făcut să promit să nu-ţi spun, să crezi
că aveai o familie adevărată.
Adică m-ai trecut prin tot necazul ăsta
ştiind prea bine că nu era carne şi sânge ?
Jason ai vrea te rog să conduci pe dl şi doamna Snow afară ?
Cu mare plăcere, dle. Pe aici.
Nu plec fără lucrurile mele.
Şi cât pentru fratele meu care este văduv şi prietena ei.
Mă ofer în mod voluntar.
Mulţumesc Liza, Samuel.
Fratele meu era însurat cu femeia aia ?
Jason ai vrea s-o ajuţi pe dna. Snow să care geantă ei ?
Urăsc să văd o femeie cărând o aşa greutate.
Da, desigur, Dle. John.
- Iau eu asta. - Nu, mulţumesc. Sunt destul de capabilă.
- Insist. - Nu va fi necesar.
Mulţumesc.
Doamnă Snow, ar trebui să înveţi să-ţi faci bagajele pentru călătorii.
Astea sunt frumoase.
Este doar o singură regulă.
Nu ies pe unde nu au intrat.
Bine.
Mulţumesc, doamnă. După dvs.
La revedere, dle şi dnă Snow.
Nu mă pot hotărî dacă semeni mai mult cu mama mea sau cu Elizabeth.
Mi-au spus că erai moartă.
Cine ?
Părinţii lui Elizabeth.
De ce ?
Din acelaşi motiv i-au despărţit pe tatăl tău şi pe Elizabeth şi le-au anulat căsătoria,
cu 5 zile după luna lor de miere.
Au aflat că eram jumătate indieni.
Şi nu erau gata să lase sângele indian, să dilueze sângele pur al strămoşilor lor germani.
Eu cu Jim Shaw. Mesagerul vine.
Adu copil. Tu.
Mesager, spune Elizabeth moartă la naştere.
Te-a dat lui Jim Shaw.
Ştiai în tot acest timp că Etta nu a era mama mea adevărată ?
Îmi pare rău, Papoose.
Cum mergi 14 ani şi nu te împaci cu singurul frate pe care l-ai avut ?
Credeam că se întoarce după ce căsnicia lui a fost anulată.
Aşa că am aşteptat.
El e cel care a plecat - a luat-o pe Elizabeth şi pe Ned.
Nu ştiam unde a plecat.
Aşa că am aşteptat.
Prea mult.
Tatăl tău s-ar fi întors dacă i-ai fi spus să se întoarcă.
Ce sa-ntâmplat cu Elizabeth ?
Nu ştiu. Nu vroiam să ştiu.
Jim era mândru de sângele lui indian.
I-am zis să-l ascundă, că l-ar fi băgat în necazuri.
Nu m-a ascultat.
Nu ştiu dacă sunt mândră de sângele meu indian sau nu.
Mă bucur că nu eşti mort.
Cât v-a luat să curăţaţi locul ăsta ?
Nu întreba.
Dle. Shaw, unde este testamentul dvs ?
Poţi păstra un secret ?
Da, desigur.
Nu.
Sari înăuntru, Jim.
Din toate locurile.
De ce ar ascunde cineva un testament unde nimeni nu l-ar găsi ?
Ca să şti asta, trebui să rupi sigiliul.
Nu mai vreau să fiu supărată !
Domişoară Mandie !
Dacă asta no-i cea mai frumoasă rochie din Mississippi, atunci nu ştiu ce-i.
Oh, 'Chile, taci acum.
Şi noi am navigat.
Dar vremea ne-a lovit.
Cinci din noi am înotat.
Cape Hatteras, unde ai trăit tu într-un far pentru o întreagă săptămână.
In ocean sunt raci ?
Scuzaţi-mă. Rochia nouă a domnişoarei Mandie e gata. Va fi uimită s-o vadă.
Nu am ştiut niciodată că ar putea dura aşa mult să îmbraci o rochie.
Liza, dacă e un străin, nu deschide uşa.
O să suportăm sunatul până pleacă.
Cine e ?
Adu-o pe domnişoara Mandie şi pe domnul John.
traducerea si adaptarea: damaris
www.torentcrestin.net