Traducerea AFF00FF
Traducerea BFF00FF
Traducerea CFF00FF
Traducerea DFF00FF
Traducerea EFF00FF
Traducerea FFF00FF
Traducerea GFF00FF
Traducerea HFF00FF
Traducerea IFF00FF
Traducerea JFF00FF
Traducerea KFF00FF
Traducerea LFF00FF
Traducerea MFF00FF
Traducerea NFF00FF
Traducerea OFF00FF
Traducerea PFF00FF
Traducerea RFF00FF
Traducerea SFF00FF
Traducerea TFF00FF
Traducerea UFF00FF
Traducerea VFF00FF
Traducerea DAAAA00
Traducerea DBAAA00
Traducerea DCAAA00
Traducerea DDAAA00
Traducerea DEAAA00
Traducerea DFAAA00
Traducerea DGAAA00
Traducerea DHAAA00
Traducerea DIAAA00
Traducerea DEAAA00
Traducerea DEBAA00
Traducerea DECBA00
Traducerea DEDAA00
Traducerea DENAA00
Traducerea DENBA00
Traducerea DENCA00
Traducerea DENEA00
Traducerea DENFA00
Traducerea DENGA00
Traducerea DENHA00
Traducerea DENIA00
Traducerea DENJA00
Traducerea DENKA00
Traducerea DENLA00
Traducerea DENMA00
Traducerea DENNA00
Traducerea DENOA00
Traducerea DENPA00
Traducerea DENRA00
Traducerea DENI00
Traducerea DENIS0
Traducerea DENIS KE0
Traducerea DENIS KEN0
Traducerea DENIS KENT0
Traducerea DENIS KENT
Traducerea DENISNT
Traducerea DENIS KE
Traducerea DENIS KENT
Munchen, Germania nazistă 9 noiembrie 1938
Şi au trăit...
Până la adânci bătrâneţi.
Shema Israel?
Shema Israel, Hashem Eloheinu, Hashem Echad.
Amin.
Te iubesc.
Şi eu te iubesc. Noapte bună.
Tată...
De ce ne urăsc?
Nu cred că ne urăsc.
Hitler ne învinovăţeşte pentru suferinţa clasei muncitoare,
iar unii oameni aleg să-l creadă.
Dar de ce?
Nu este un răspuns simplu...
dar pot să-ţi spun asta.
Economia este din ce în ce mai bună.
Nürnberg, Germania, 1945
Kongresshalle, fostul motiv de miting nazist
Şi în curând vor înceta să se concentreze asupra cui să dea vina,
pentru ceea ce nu a funcţionat şi toată lumea îşi va îndrepta ochii
spre construirea unui viitor mai bun.
Trebuie doar să contribuim cu partea noastră către Germania,
aşa cum am făcut până acum.
Pune-te la culcare acum.
Ai şcoală mâine,
şi eşti prea tânără ca să-ţi faci griji pentru aceste lucruri.
- Te iubesc. - Şi eu te iubesc.
R E Z I S T E N Ţ A
General Patton.
Bună seara, soldaţi!
Bună seara, domnule!
Pe loc repaus!
Dacă acceptăm definiţia generală a vitejiei
ca fiind o calitate care nu cunoaşte teamă,
nu văd deloc un bărbat curajos.
Toţi bărbaţii sunt speriaţi.
Curajul nu este mai mult decât frică
care ţine mai mult cu un minut.
Acum imaginaţi-vă că luptaţi în acest război ca civili.
Imaginaţi-vă că nu ştiţi cum să trageţi cu o armă,
şi provocarea naziştilor pentru a salva vieţi.
Tocmai am auzit o poveste incredibilă.
Aş vrea să vi-l împărtăşesc.
Pentru că această poveste
despre unul dintre acele unice fiinţe umane,
face ca sacrificiile voastre,
şi eroismul vostru,
să merite din plin.
Strasbourg, Franţa 14 noiembrie 1938
Dumnezeule!
Dumnezeule! Tată! Ce surpriză să te văd!
Cum îndrăzneşti?
Ţi-a plăcut spectacolul meu?
Eşti un clovn îmbrăcat ca Hitler într-un târg.
Tată, nu e Hitler, ci este Chaplin şi e un cabaret.
Îmi cer scuze pentru confuzia mea.
Tată, sunt un actor.
- Da? - Da.
Mâine trebuie să începem devreme. Hai acasă. Mergi.
Vine doamna Garber.
- Bună, d-na Garber. - Bună.
- Ce face Emma? - E bine, mulţumesc.
Cum de întrebi mereu despre ea?
De fapt, tatăl meu vrea să mă căsătorec cu ea.
- Serios? - Serios.
Este adevărat, Charles?
Este de religie evreiască?
- Aşa cred. - Atunci nu.
De ce?
Nu mi-aş dori ca o fată evreu
să fie în nemărginita relaţie infinită cu acest inutil,
care vrea să fie un clovn şi care are muşchii unei fantome.
Ei bine, majoritatea sunt adevărate.
Emma este singura femeie evreu din lume care nu vrea să se căsătorească.
N-ar trebui să-ţi pierzi timpul.
Mulţumesc.
- Nu cred că a funcţionat. - Eu cred că da.
- Ea crede acum că eşti un inutil. - Ba nu.
Proiecţie psihologică, potrivit doctorului Freud.
- Nu am auzit niciodată de el. - Ştiu.
Învinovăţirea altora poate duce la un efect de "câine lovit"
unde indivizii dintr-o ierarhie învinovăţeşte în imediata subordine
iar acest lucru se propagă în lanţ până la speţa cea mai joasă.
Ce înseamnă asta?
Înseamnă că acest măcelar inutil al tău
este probabil un geniu.
Da.
Spune-i doctorului Freud să vindece asta!
- Bună seara, unchiule. - Shalom, Georges.
Te deranjează dacă vorbesc cu Marcel pentru o secundă?
Ţi-am spus de un milion de ori că sunt un actor serios, bine?
Nu sunt clovn.
Am nevoie doar de ajutorul tău. Aceşti copii au trecut prin multe.
Ce-mi pasă prin ce au trecut?
- Nu spune asta. - Ba o spun.
Îmi pare rău. Nu-mi pasă, bine?
Nu sunt bun cu copii.
Nu am răbdare cu ei. Scuze.
Abia am timp să lucrez cu tatăl meu şi acum mă vrea acolo toată ziua.
Am o întreagă piesă la care lucrez unde interpretez 30 de personaje diferite.
- 30! - Marcel!
- Ce? - Aceştia sunt orfani evrei.
Ştiu asta. Îmi pare rău, eu...
Cu siguranţă am un tată evreu în viaţă.
Asta nu mi-a făcut viaţa mai uşoară. E oribil să spun asta.
- Cum vrei să te ajut? - Du-te şi munceşte la piesa ta.
Ai multe personaje de interpretat.
- Georges! - Pleacă de aici.
Îmi cer scuze.
Bună, Flore.
Tocmai am văzut-o pe mama ta.
Îi spunea tatălui meu că ar trebui să mă însor cu tine.
Ciudat. Această generaţie de bătrâni.
Nu înţeleg asta, desigur, te căsătoreşti pentru dragoste.
Şi nu puteţi găsi dragoste la cabaret, nu-i aşa?
Hei, nu crede tot ce auzi pe aici.
Da, e reputabil.
Arta se poate întâmpla oriunde.
Bine, uită-te la Marcel Duchamp.
Nu ştiu cine este.
Păi da, pentru că judeci înainte un artist după pânza sa.
Şi pânza ta este cabaretul?
Da, nu. Ce...? Până la urmă cine eşti?
- Fata cu care vrei să te căsătoreşti. - Scuză-mă, nu, nu.
Nu vreau să mă căsătoresc cu tine.
Mama ta vrea să te măriţi cu mine şi eram doar politicos pentru ea.
Uite-i acolo.
- Câţi ai spus că sunt? - 123 de copii.
Fundaţia a plătit o avere pentru vieţile lor.
Părinţii lor au fost ucişi de nazişti.
Marcel...
Vrei să te uiţi?
- Eşti pregătit? - Sunt.
De ce fratele meu este aici?
M-am gândit la un clovn pentru copii.
Nu-i pasă decât de el însuşi.
Doamne fereşte să-l numeşti clovn, o va lua razna.
Dacă nu ajută, îl vom trimite acasă,
dar în acest moment avem nevoie de toată lumea.
În regulă. Acel autobuz nu e suficient.
Este tot ce avem.
Pot să iau camionul tatălui.
E o idee bună.
Asigură-te că nu sunt cuţite şi carne acolo.
Copiilor le este frică.
Du-te.
Bine.
Haideţi. Să mergem.
Ce s-a întâmplat? Să mergem.
Să mergem.
Vrei să cobor?
Pe aici. Cu atenţie.
E în regulă.
Uşor, nu se face aşa.
Liniştiţi-vă. Toată lumea, liniştiţi-vă.
Liniştiţi-vă. Este mâncare pentru toată lumea.
Nu este nevoie să vă bateţi.
Stai jos la masă. Nu este nevoie...
Îţi dau asta...
Georges. Georges, te rog ajută-mă.
Încearcă asta.
- E prea mare? - Nu, e bună.
E în regulă.
Ai devenit o fată mare.
Vino cu mine.
Mila, mă întorc imediat.
O să fiu bine?
Eşti bine.
Asta se întâmplă tuturor femeilor.
Şi mie mi se întâmplă.
Asta doar înseamnă că creşti.
Deci, de acum încolo, o dată pe lună timp de câteva zile,
va trebui să porţi una din asta.
Ce este?
Este un şerveţel special
care asigură că sângele nu ajunge la hainele tale.
Va dura doar pentru cateva zile.
Este ca o repetiţie de pregătirea zilei
mulţi ani de acum, până când vei fi pregătită să ai un copil.
Nu. Nu alergaţi. Aici nu este voie să alergaţi.
O să te loveşti.
Toată lumea să se liniştească.
Vă rog, fără să staţi pe mese.
Fiţi drăguţi unul cu celălalt. Sunteţi o familie acum.
Aceasta este noua voastră casă.
Ce face?
Staţi, staţi, staţi... Suflaţi!
Suflaţi!
Vă voi proteja din nou.
Internaţional Jewry reuşeşte
să forţeze intrarea omenirii în război.
Rezultatul nu va fi bolsevizarea planetei,
deci această victorie,
va opri extinderea rasei de evrei în Europa!
Te îmbraci ca un clovn, pictezi un clovn.
Ce pot face pentru tine?
Freci pensula pe vopsea, desenezi o faţă.
Nu spun că e urât, dar poţi fi mai bun de atât.
Nu am înţeles niciodată bine de ce ar face cineva asta
chiar şi atunci când este minunat.
Spune-mi. De ce o faci?
De ce te duci la baie?
Nu e nevoie să-l jigneşti pe tatăl tău.
Nu, nu te jignesc.
Doar întrebam. De ce te duci la baie?
Pentru că corpul meu nu-mi dă de ales.
Asta era.
Răspunsul la întrebarea mea.
Amin.
Friptura. Cât de original. De unde ai luat asta?
Mulţumesc. Dar tu de unde ai costumul ăla?
De fapt, nu este un costum. Este o lenjerie feminină.
- Am luat-o de la mama. - Charles...
Alain crede că Hitler va invada Polonia
iar războiul se va vărsa în toată Franţa.
Hitler are şansă zero împotriva Franţei. E vrăjeală.
Aproape că îmi doresc să facă acea gafă, aşa îl vom distruge.
L-ai auzit vorbind?
Vorbe, vorbe, vorbe.
Vorbe populare, astfel încât idioţii să poată face ravagii
şi să se simtă mai bine în privinţa vieţilor lor mizerabile.
Cred că Alain are un pont
şi ar trebui să fim pregătiţi în caz că trebuie să plecăm.
Am părăsit Polonia pentru a scăpa de antisemitism
iar acum îmi spui să ne pregătim să plecăm din nou?
Nu. Nu.
Da, nici eu. Eu... nu pot pleca.
Din cauza copiilor?
Copii? Îi ajut cât pot, dar acum lucrez la piesa mea.
Îmi pictez singur la etaj fundalurile.
- Mulţumesc foarte mult. - Da, sunt prost.
Pentru o secundă am crezut că ai început să ai grijă
şi de alcineva în afară de tine.
De ce copii ar trebui să fie responsabilitatea mea?
Poate pentru ca ei sunt singurii care nu ţin cont de arta ta,
complet ridicol.
Sunt 123 de copii în acel castel.
Te rog, spune-mi... Unde ar trebui să-i ducem?
Fă ce vrei.
Continui să-l numeşti pe Marcel egoist.
Da.
Ultima dată am auzit că era acolo
ajutând copiii în fiecare zi
în timp ce tu teoretizezi despre Hitler.
Cât timp a trecut?
Aproape un an de când au ajuns aici.
Bună, Alain.
Haide. Să mergem
- Marcel! - Am venit, am venit.
Te rog, ajută-mă. Ajută-mă.
Mulţumesc foarte mult. Sper că eşti fericită acum.
- Marcel? - Da?
- Îţi pot spune un secret? - Da. Încet.
Emma te place.
Bine. Da. Bună.
- Deci, şi tu o placi? - Da.
Este o carte minunată. Noi vorbim despre altceva.
Total diferit.
Îmi place fiecare prinţesă din acest castel. Bine?
Poate data viitoare o să spui puţin mai tare.
- Aşa voi face. - Poţi spune şi la radio.
- Pa, Marcel! - Pa.
- Georges. Salut, Flore. - Salut, Marcel.
Alain!
Georges!
- Mă bucur să te văd! - Bună, Alain. Mă bucur să te văd!
Spune-mi, ce ştii?
Nu mai mult decât ce este la radio.
Dar trebuie să-i pregătim să se mute spre sud.
Copiii abia s-au stabilit.
Ar fi iresponsabil să nu începeţi să căutaţi alternative.
Ce alternative? Ai un alt castel?
Nu, Alain crede că ţinându-i pe toţi într-un singur loc, e periculos, corect?
Nu ştiu ce urmează.
Ridicarea lui Hitler întăreşte cele mai proaste grupuri posibile.
Toată lumea ştie că copii evrei trăiesc aici.
Nu vrem ca acest loc să devină o ţintă.
Nu o să le aduc mai multă instabilitate
doar pentru că simţi brusc s-ar putea să devină periculos.
Eşti la o distanţă de mile faţă Germania nazistă,
unde un lider extrem de popular pregăteşte
cea mai puternică armată din istoria Europei
pentru a cuceri o ţară vecină,
în timp ce dă vina pe evrei.
Pot avea un măr?
Bineînţeles.
- Fii gentil. - Da.
Cred că tot ce spune este că ar trebui să ne pregătim pentru ce-i mai rău.
Are dreptate. Nu există altă opţiune.
Cred că ar trebui să încep cu pregătirea lor.
Pregătire pentru ce?
Sunt copii.
Trebuie să-i instruim pentru a supravieţui.
Naziştii! Naziştii!
Mai repede, Joseph!
Evreu?
Evreu? Poate tu?
Sunt evrei în copaci.
- Nu face asta! - Coboară, Joseph!
Ascultă.
Viaţa ta şi a prietenilor tăi
va depinde de liniştea voastră.
Nu ne jucăm aici.
Dar, Marcel este amuzant, nu sunt nazişti.
Vezi?
Bine, acum toată lumea să coboare.
Aţi văzut o ascunzătoare de veveriţă?
Veveriţă.
Veveriţa nu găseşte un loc în care să se ascundă în copac.
Nu, veveriţa găseşte un loc în care să se ascundă
unde poate deveni o parte a copacului.
Acum, trucul... nu înseamnă să mă asigur
că nu te văd,
dar chiar dacă te văd,
ceea ce văd, nu atrage atenţia lor.
Te faci din invizibil, vizibil,
şi din vizibil, în invizibil.
Marcel?
- Nu-l pot vedea. - Unde este?
Unde a plecat?
Marcel?
- Marcel? - Unde a plecat?
Intră. Intră. Hai.
Intră. E rece, îngheţ.
Ca urmare a invaziei Germaniei în Polonia,
guvernul francez a ordonat tuturor cetăţenilor
să evacueze toate oraşele de frontieră în următoarele 10 zile.
Trebuie să le spunem copiilor că plecăm.
Voi trimite telegrame către comunităţile evreieşti
pentru a cere familiilor să-i primească.
Familiile pot lua pe unii, dar sunt prea mulţi.
Ce sugerezi?
Va trebui ca biserica să primească o parte din copii.
Copiii credincioşi vorbesc mereu despre cât de nebuni devin
părinţii lor dacă vor afla că au încălcat legile religiei,
şi vrei să-i trimiţi la o biserică?
Legea evreiască poate fi încălcată în situaţii de pericol.
Poate că este timpul să fii sincer cu ei.
Nu ştiu cum ar trebui să le spunem că s-a terminat.
Nu ai de gând să spui nimic?
Mulţumesc.
Săptămâna viitoare este Rosh Hashana.
Una foarte specială...
În regulă. Ştiu. E în regulă.
... pentru că vine nu doar un an nou,
ci un nou secol.
Vom primi anul 5700.
În fiecare generaţie se ridică împotriva noastră.
Uneori, un bărbat puternic
uneori, o armată,
sau o naţiune încearcă să distrugă poporul evreu.
Dar iată-ne aici, împreună,
ştiind că şi de data aceasta, Domnul, binecuvântat să fie numele,
ne va salva din mâinile lor.
Vom continua să avem grijă de voi.
Dar o vreme, nu vom putea rămâne împreună.
Şi pentru asta
am decis să suflăm trâmbiţa acum,
cu o săptămână înainte de Rosh Hashana,
pentru ca acest acest moment,
şi sunetul, să vă amintească,
că nu sunteţi singuri.
Bine, toată lumea. Haideţi să mergem în sud!
Întreaga populaţie din Strasbourg a fost evacuată în sudul Franţei.
Familia lui Marcel a lăsat totul în speranţa că vor reveni în curând.
În şase săptămâni, trupele naziste au cucerit:
Paris, obiectivul preţios este atins.
Leagănul democraţiei şi liberalismului se află în mâinile Germaniei,
şi deasemenea, sub comanda ei.
Limoges, Vichy Franţa 29 ianuarie 1941
Am plasat deja 40 de familii cu evrei,
12 cu neamurile, 16 în şcolile catolice,
şi 30 în orfelinat la Izieu.
Sunt 100, încă 20.
Aş dori, dar aşteptăm zeci de noi orfani să sosească din Germania.
- Eşti gata? - Da, sunt.
- Ce faci? - Salut.
În Lyon există un grup care se înarmează pentru a riposta.
Ştiu câţiva dintre aceşti tipi.
Galezii îi ajută pe englezi cu bani şi arme.
Este o forţă bine organizată. Dacă doreşti să te alături lor.
Nu, eu nu mă lupt, bine? Gândesc, pentru asta sunt.
Ne-am gândit timp de 5000 de ani.
Poate că este timpul să încerci altceva.
Chiar crezi că aş putea ajuta pe cineva cu o armă?
Bineînţeles că nu.
Bine.
Uită-te la asta, Emma.
Marcel Marceau.
- E perfect. - Dă-mi să văd.
Este un nume minunat.
Berlin, Germania nazistă 28 martie 1941
- Parola. - Sturm şi Drang.
Aş vrea să pot spune că sunteţi evrei.
Dar informaţiile noastre spun că unii dintre voi sunteţi membri superiori ai partidului.
Unii sunt chiar tineri şi am auzit,
şi sper că această parte să nu fie decât un zvon,
unii dintre voi sunteţi membri ai SS.
Trăiască Hitler!
Ca şi cum nu am avea deja destui evrei.
Ţigani,
infirmi, retardaţi,
comunişti, socialişti,
sindicalişti şi alţi viermi de care suntem nevoiţi să ne ocupăm.
Acum avem şi homosexuali nazişti.
Mă vei vizita, nu?
Ştii, dacă nu mă vizitezi, voi uita de tine.
Mulţumesc.
Vino, vino, vino.
Să mergem.
Noapte bună.
Ce?
- De ce ne sărutăm? - Taci!
Paşapoartele, vă rog.
Da, bineînţeles.
Te rog, nu-i spune tatălui meu despre asta. El nu ştie nimic.
Cine e tatăl tău?
De ce râzi?
Te rog, nu-i spune. Tatăl meu mă va omorî.
Nu, dl ofiţer nu va spune nimic sau el va fi ucis de tatăl tău.
Îmi cer scuze. Te rog face asta.
Bine.
Domnişoară Garneau, nu mă interesează tatăl tău.
Oricare ar fi afacerea ta obraznică cu acest om,
care în mod clar nu e din clasa ta socială.
Dar vreau să fie pentru ultima dată când te găsesc
în ceaţa activităţii indecente
sau va trebui să te aduc personal la tatăl tău.
Mulţumesc, dle ofiţer.
Du-te acasă.
Elise Leroy.
- E totul în regulă? - Da, da.
Preotul pare a fi o persoană bună, nu?
Elsbeth e puternică.
Da.
- Ascultă. - Da.
Grupul de rezistenţă de la Lyon.
- Ce-i cu el? - Cum ne-am putea alătura?
Cine?
Cum adică cine? Eu. Tu.
- Tu? - Da. Eu.
Ce s-a întâmplat?
Tocmai am fost opriţi de nişte ofiţeri
ştii, şi... eu, doar...
Nu vreau să mă ascund, sau să fug, ştii,
fără să fac ceva în legătură cu asta.
Ascultă... aceşti luptători de la Lyon, sunt extrem de duri
îşi riscă vieţile pentru Franţa.
Ei sunt abordaţi regulat de intruşi
şi dacă vă iau în vizor, nu există cale de întoarcere.
Ştiu.
Eşti doar supărat pentru că te-ai oprit.
Nu, nu sunt supărat.
Nu, sunt... sunt pregătit să lupt.
Georges aşteaptă mai mulţi copii.
Georges va avea grijă de ei.
El este un sfânt. Voi vorbi cu el.
Am crezut că vei fi, ştii, mândru de mine.
- Sunt mândru de tine. - Bine. Poate spui asta...
- Sunt mândru de tine. - Bine. Mulţumesc.
Dar mai întâi trebuie să vorbeşti cu tata.
Să-i spui că este decizia ta.
Bine, mă voi duce să-i spun.
Ştii unde este?
- În apartament. - Nu.
Marcel?
Ce mi-a fost dat ochilor să văd?
Ai fost acolo?
Te-am văzut de la etaj.
Ţi-a plăcut?
Ştii să cânţi.
Asta mi-am dorit întotdeauna să fac,
dar tatăl meu era măcelar, tatăl său era măcelar.
Nu puteam deveni decât cântăreţ.
Şi acum poţi.
Da.
Pentru că acum nu am nimic.
Au luat totul, dar nu şi vocea mea.
De ce ai luptat pentru pasiunea asta?
Pentru că nu voiam să mori de foame.
Pentru că majoritatea artiştilor nu îşi pot creea un viitor, ştii?
Cel puţin un măcelar nu va fi niciodată flămând.
Asta a fost o performanţă excelentă.
- Deci, ţi-a plăcut? - Mi-a plăcut.
- Da? - M-aş relaxa mai mult pe scenă.
- Asta e. Aş vrea... - Deci, nu ţi-a plăcut?
Scuze... Mi-a plăcut.
Cred că te-ai putea bucura mai mult
şi atunci, ştii, am simţii asta.
Bine, o să-ţi spun ceva.
Poate, atunci când se va termina războiul...
am putea...
performa împreună.
Alain şi cu mine vrem să ne alăturăm Rezistenţei.
Fie ca Hashem să vă protejeze pe amândoi.
10 noiembrie 1942 Trupele germane au ocupat restul Franţei
Lyon, staţia Perrache 8 noiembrie 1942
Nu te opri. Nu te opri.
Să mergem! Să mergem!
Uite-l pe Marcel. Marcel!
E Emma!
Intră!
Pleacă, pleacă!
Dumnezeule.
Bine aţi venit la Rezistenţă.
Hotel Terminus - Sediul Gestapo
Pentru ce se adună?
După cum ai solicitat, ne-am asigurat că fiecare francez
care oferă informaţii va fi răsplătit.
Asta ne-ar putea ajuta să rupem Rezistenţa.
Toţi aceşti oameni au venit să ne ofere informaţii?
Da, Locotenente.
Fiecare colaborator primeşte o insignă
care le permite să se deplaseze liber prin oraş.
Trădându-ţi compatrioţii pentru bani.
Există deja informaţii care pot avea valoare.
Luaţi loc.
Cine este Marcel?
Eu.
Paşaportul tău este impresionant.
Mulţumesc, domnule... Doamnă.
Domnule este bine, dacă te ajută.
Suntem pe cale să primim 20 luptători din Marea Britanie.
- Cât timp ţi-ar lua? - Douăzeci?
S-ar putea să credeţi că este un fel de proces mecanic, bine?
Dar este de fapt este o artă reală care studiază curbele şi mişcarea
scuză-mă... fiecărei litere.
Puterea cu care a fost scrisă,
pentru că nu fiecare paşaport este scrisă de aceeaşi persoană.
Şi combinaţia de culori care îţi oferă un negru
care arată autentic, pentru că, credeţi sau nu,
negrul are tonalităţi diferite, bine?
Şi variază din oraş în oraş...
Cât timp?
Cam 20 într-o zi.
Aterizează într-o oră.
Într-o oră?
Suntem aici de o oră. Mi-ai fi putut spune.
Cea mai mare parte a Europei sunt pe cale să se predea,
în timp ce oraşul Lyon are singura Rezistenţă
asta îi doare cu adevărat pe nazişti.
Poţi sta acolo sau îmi poţi spune de ce ai nevoie să termini într-o oră.
Dă-ne 20 de paşapoarte franceze.
Lasă-l pe Marcel să aleagă numele. O va face.
Plecăm în 20 de minute. Doar Marcel vine cu noi.
Fie avem o ţară,
fie nu.
Nu am întâlnit niciodată un pictor evreu.
Nu trebuie să te prefaci cu mine.
Mulţumesc, dar există o mulţime de pictori evrei.
Dar nu este puterea oamenilor tăi
când îl compari cu scriitorii, oameni de ştiinţă, şi ştii de ce?
Pentru că religia ta nu te lasă să-l atragi pe Dumnezeu.
Ăsta este şi motivul pentru care atâţia oameni te urăsc.
Le este frică când nu văd cu cine te rogi.
Nu, ei ne urăsc pentru că de secole li s-a spus că l-am ucis pe Hristos.
Întreaga epopee a poporului evreu
este că cei care erau sclavi în Egipt s-au eliberat
să-şi creeze propria societate.
Niciun simbol nu este mai periculos pentru asupritori decât evreii,
pentru că evreii sunt sclavi emancipaţi.
Am crezut că ai adormit.
Ei bine, cu siguranţă nu.
Ce vrei să spui?
Ce?
Nici nu ştiam că ţi-a plăcut.
Nu îţi spun totul.
El unde este acum?
S-a dus să cumpere ţigări.
Deci, tu ai...
Spune-mi!
Îl iubesc.
Deci, ai făcut-o.
Ce? Spune-mi!
Naziştii! Naziştii!
Au ajuns.
Ce este asta?
- Ia genţile! - Bine.
- Numele. - Jason Baker.
Să mergem.
Bine ai venit la Rezistenţă.
- Doar femei. - Nicio haină de bărbat?
Am verificat.
Opreşte!
- Nu mişca! - Mâinile sus!
Ridică mâinile!
Nu trageţi! E fratele meu. Nu trageţi!
E fratele meu. Alain?
Ce s-a întâmplat?
Gestapo.
Au luat pe toată lumea.
Emma şi Mila.
Două surori evree s-au aliat cu Rezistenţa franceză.
Acest lucru se poate termina chiar acum dacă-mi spui unde sunt bărbaţii.
Mila, tu rămâi aici.
Mila.
Rămâi aici. Nu te mişca!
Unde o duci?
Îţi este cunoscut cuvântul "tortură"?
Cunoscut şi sub numele de "jupuire"?
Nu?
Este o metodă de execuţie lentă şi dureroasă
în care pielea este îndepărtată de pe corp
în timp ce persoana este încă în viaţă.
O încercare făcută pentru a menţine intactă porţiunea eliminată de piele
şi să ţină persoana conştientă
pe tot parcursul procedurii.
O să mă omori oricum. Ce mai contează?
Nu, Emma.
Am decis să nu te omor.
O să-i fac asta surorii tale... în faţa ta.
De ce?
Pentru că nu vrei să-mi spui unde sunt bărbaţii.
Dacă eu nu-i pot prinde,
vreau ca tu să te întorci la ei
şi spune-le ce ai îndurat.
Pentru a vedea dacă vor să continue cu rezistenţa lor inutilă.
Nu ştiu unde sunt.
Nu ştiu.
Jur.
Nu cred asta.
Emma?
Ce i-ai făcut?
Nici măcar n-am atins-o.
Vrea să ştie unde sunt bărbaţii.
Nu-i spune.
Ne va omorî oricum!
Deci, ştii!
- Nu ştiu. - Ba ştii!
- Nu ştiu! - Ba ştii!
- Nu. Nu ştiu! - Omoară-mă. Nu-mi pasă.
Nu vom fi trădători. Nu vom fi colaboratori.
Eu respect asta, vezi...
Nu vom fi colaboratori
Toţi aceşti oameni, fără demnitate.
Aş prefera să mor ca tine decât să trăiesc ca ei.
Nu spune nimic, te rog.
Nu spune nimic.
Nu spune nimic, Emma, te rog.
Nu-mi pasă ce-mi face. Nu o face.
- Te rog, nu face asta. - Te rog, Emma.
- Nu. Te rog. - Emma. Nu, Emma, Emma.
- Nu! - Nu face asta! Nu face asta!
Nu face asta!
Trebuie să intrăm.
- Trebuie să intrăm. - Nu încă.
- Klaus Barbie. - Da, el e.
Cum se comportă Regina mea?
Bine. Întreabă când poate să-l vadă pe tati.
- Serios? - Nu.
Sunt atât de fericit că eşti aici.
Impresionant, nu-i aşa?
Este.
E grozav, dar nicăieri nu-i ca acasă.
A crescut atât de mult.
Ea recunoaşte feţele.
- Poate face asta? - Da, de vreo săptămână.
Ce se întâmplă cu ea? De ce plânge?
Salut, sunt eu, Regina mea.
La ce te uiţi? Este bine, este în regulă.
Haide, aproape că am ajuns.
- Ea este. - Desigur, este ea.
Unde e Mila?
Nimeni nu ar trebui să te deranjeze atâta timp cât porţi asta.
Unde este?
Merge spre gară.
Unde dracu este Mila?
Nu ştiu. Ne va spune Emma.
Ne vor prinde imediat ce ne apropiem de ea.
Bine, ascultă-mă.
Atrage paznicii spre tine şi fugi.
- Eu intru. - Este prea periculos.
Atunci, să mă omoare.
Du-te. Ai grijă.
Actele.
Colaborator.
Mişcă-te.
Ce naiba faci?
Trebuie să ne antrenăm şi să creştem cu Rezistenţa.
Trebuie să găsim arme. Trebuie să învăţăm cum să tragem.
Trebuie să învăţăm despre explozibili.
Nu-i poţi numii oameni.
Nici un om nu ar face asta cuiva.
În timp ce erai acolo...
M-am umplut de ură,
şi, desigur, am simţit o dorinţă de răzbunare
dar... cu cât mă gândeam mai mult la asta,
singurul lucru din mintea mea,
a fost de ce suntem aici...
ducând un război pe care nu îl putem câştiga...
Când puteam duce copii orfani,
în altă ţară înainte ca naziştii să ajungă la ei.
Nu putem pleca acum.
Dar ce putem realiza cu adevărat?
Putem întoarce lupta.
Am găsit case pentru copii. Locuri sigure.
Niciun loc nu este sigur
atâta timp cât sunt într-o ţară ocupată de nazişti,
şi puţinele lupte pe care le putem duce...
Îi putem încetini.
Putem face imposibilul pentru ei în Franţa.
Ce vor de fapt naziştii?
Ce?
Nu le pasă de Klaus Barbie,
sau de o grămadă de sclavi Gestapo
dar putem ucide, dacă avem noroc...
Nu, ai dreptate.
Nu le pasă, interesul lor e să ne omoare.
Deci, care este cel mai bun mod de a rezista?
Nu este să-i omori.
Sunt pregătiţi să moară!
Dacă vrei să reziste,
trebuie să ne asigurăm că mai mulţi evrei vor supravieţui.
Cum să nu vrei să te duci să-i omori?
Desigur, vreau să-l omor pe Barbie.
Vreau ca şi Hitler să moară, dar nu putem ucide toţi naziştii.
Putem ucide câţiva.
Sau poţi salva nişte vieţi.
Şi poate într-o bună zi acei nazişti vor fi capturaţi...
în timp ce copiii pe care i-am salvat vor continua şi vor forma familii.
Cum rămâne cu cei care au murit deja?
Ce crezi că ar vrea să facem?
Ne riscăm viaţa să ne răzbunăm pe ucigaşii lor,
sau o să-i ajute pe orfanii lor să supravieţuiască?
Trebuie să salvăm copiii.
O vom face.
Germania, Polonia.
Din toată Europa.
Vom primi 50 - 100 de orfani pe lună.
Ascultă, vrem să te ajutăm să-i scoatem din Franţa.
Să-i ducem, unde?
Chiar şi aliaţii şi-au atins capacitatea de refugiaţi.
Dar Elveţia?
Plănuieşti să-i duci pe copii pe munţii acoperiti de zăpadă?
Cel puţin aici sunt în siguranţă.
Nu sunt în siguranţă.
Dacă sunt prinşi în Alpi
nu va trebui doar să purtăm responsabilitatea unei dizgraţii,
dar vom pierde şi credibilitatea şi finanţarea
de a avea grijă de restul copiilor.
Nu sunt în siguranţă.
Georges, ascultă...
hai să luăm un grup mic,
să vedem dacă putem trece peste graniţă.
Te rog.
Nu, Marcel. Ce...
Unde mergem?
Mergeţi, copii.
Faceţi ce vă spune Marcel, Emma şi Alain
şi promit că totul va fi bine.
Mulţumesc.
Vă mulţumim că ne-aţi salvat vieţile.
Mulţumesc.
Să mergem acum.
În regulă. Să mergem.
Haideţi copii, să mergem.
Haideţi.
La revedere.
Du-te fiule.
Tu şi mama trebuie să ieşiţi din Europa.
Du-te! Du-te!
Am înţeles că există o întâlnire despre vize pentru evreii străini.
Intră şi taci.
În genunchi.
Nu, eu...
Locul cel mai puţin păzit la graniţă este capătul acestei creste.
Vom trece prin această pădure, care se presupune a fi mai uşoară.
Asta ne va duce pe o potecă care duce de pe creastă,
în josul acestui munte... la Geneva.
Şi există o potecă pe creastă?
Da.
Emma... îmi poţi spune despre Mila.
Ştii, şi eu mi-am pierdut tatăl şi mama.
Oamenii întotdeauna se simt vinovaţi pentru cei care mor.
Ar trebui să se bucure pentru cei care trăiesc.
Acolo sunt multe lucruri frumoase în viaţă.
Ai putea să detaliezi?
Mila nu mai este printre noi.
Dar suntem aici pentru a ne asigura că rămâneţi în siguranţă.
Mila nu ar vrea să fii tristă.
Şi sunt sigură că părinţii tăi ar vrea să fii fericită.
Nu am fost niciodată tristă.
Vino aici.
Nu ştiam că face oprire în Lyon.
Ar trebui să dureze un minut.
E aici!
Cine?
Barbie.
Nu.
Trebuie să cobor.
Bine, poziţia de cântat.
Dacă mă recunoaşte, îi va ucide pe toţi!
Nu te putem părăsi. Aici!
Du-te. Tu, vino, vino.
Încuie uşa.
Toată lumea, "Ave Maria."
Unde mergeţi?
Mergem în drumeţie în Jonage.
Paşapoartele vă rog.
Da.
Aceasta este tânăra noastră soprană, Joseph.
- Ce faci? - Eu?
- Vrei să râdă de noi? - Nu.
Nu aş face asta niciodată.
Ei sunt copii. Eu sunt educatoarul.
La ce este bun să-i învăţ ce este frica?
Vino cu mine.
Am spus să vii cu mine.
Locotenent?
Lasă-i în pace.
Cine zice?
Zice un bătrân care poate spune că sunt copii buni de la o distanţă de mile.
Desfă-ţi picioarele.
Arată-mi buzunarele.
E doar o lingură, şi nişte bani.
Asta ce e?
O mustaţă.
Te distrezi în Fuhrer?
Nu, cu tot respectul, dle ofiţer,
este o mustaţă Charlie Chaplin.
Cred că este important să îi ajutăm pe copii să râdă
în mijlocul acestui război.
Fata...
Câţi ani are?
Are...
Are 14 ani.
Ar trebui să o ajutaţi să-şi hrănească vocea.
E foarte specială.
- Pentru asta suntem aici. - Lasă-mă să te mai întreb ceva.
Da, dle.
Am o fiică.
Cum crezi că pot să mă asigur că e interesată de artă?
Câţi ani are?
E doar un bebeluş.
Nu vorbesc despre ce să fac imediat.
Dar ca strategie pentru a-i construi personalitatea în viitor.
Încercaţi să nu o împiedicaţi.
Cu cât o impui mai mult...
Cred că, cu atât mai mult se va răzvrăti împotriva ei.
Las-o să-şi găsească pasiunea.
Stai deoparte, ştii, şi dacă vrea ceva anume,
împinge-o în direcţia opusă.
Spune-i că artele ei sunt pentru cei slabi
şi va dori să vă dovedească contrariul.
A fost foarte interesant.
Foarte interesant.
Mulţumesc.
Pleacă.
Acum.
Max!
Mulţumesc, dle.
Max, să mergem.
E în regulă. Vino aici.
Vino aici.
E în regulă.
Montrial, Alpii francezi 6 mile de Frontiera cu Elveţia
Mergi încet.
Mergi încet. Vino aici, Jerry. Vino aici.
Bine, vino aici.
În regulă.
Vino aici.
Ce faci?
- Eşti bine? - Eu...
- Am auzit un zgomot şi m-am îngrijorat. - Ce fel de zgomot?
Scuze, eu doar...
Copilul a adormit.
Klaus...
păstrezi preoţii ca prizonieri?
Internaţional Jewry controlează presa mondială,
băncile lumii, Statele Unite, Regatul Unit şi Uniunea Sovietică.
Aceste puteri finanţează aşa-numitele grupuri de rezistenţă din întreaga Europă,
iar Lyon este capitala lor.
Te rog, spune-mi versiunea adevărată.
Nu vreau niciodată ca copilul nostru să să ştie că tatăl ei a rănit un preot.
Soţul tău are cea mai înaltă funcţie din tot sudul Franţei.
Vreau să ştiu ce se întâmplă aici.
Şi niciun alt ofiţer de vârsta mea din Reich nu comandă mai multe trupe.
Nu am ajuns aici, fiind drăguţ cu duşmanii noştri.
Dacă vrei să ne ai pe amândoi aici cu tine,
Trebuie să înţeleg ce faci aici.
Tot ce fac, fac pentru noi, pentru viitorul nostru şi pe cel al fiicei noastre.
Cu cât vom rupe mai devreme Rezistenţa...
Dar vreau să am încredere în tine!
Îţi promit...
Locotenente?
Copiii din tren. Preotul a spus că sunt evrei.
Vor merge în Alpi pentru a traversa Elveţia.
Vreau o echipă pregătită în cinci minute.
Da, Locotenente.
Sunt bine.
Sunt bine. Scuze.
Sunt bine.
Mulţumesc.
Hai să facem o pauză acolo.
E mai bine?
Mulţumesc.
Eşti uimitor.
Asta din vina ta.
Cum adică?
Când ne-am cunoscut, te gândeai doar de tine.
Încă mă gândesc doar de mine.
Stingeţi.
Toată lumea la copaci!
Lăsaţi bagajele.
Să mergem.
Haideţi, mai repede.
Haideţi, mişcaţi-vă mai repede.
Haide.
Eşti bine?
Haideţi, grăbiţi-vă.
Haideţi la copaci!
Haide, urcă!
Uită-te la mine!
Uită-te la Marcel.
Nu privi în jos.
Trebuie să fie prin apropiere.
Nu plecăm până nu-i găsim.
Opriţi-vă!
Înspre deal!
Să mergem!
Staţi! Staţi! Staţi!
- Ăsta este dealul? - Sper.
Toată lumea...
Săriţi!
Haideţi, săriţi!
Haide!
Sari!
- Nu pot. - Trebuie. Sari!
Emma!
Sari! Sari!
Opriţi focul.
Nu cred c-au supravieţuit.
Să mergem.
Emma.
Emma?
Încet, încet.
Adu-o aici.
Sunt toţi copiii aici?
- Da. - Adu-i aici!
Îi văd.
Emma!
Unde e Emma?
Acolo!
Emma!
Stai aici.
Emma! Emma! Emma!
Emma! Emma!
Mă auzi? Sunt Marcel.
Sunt Marcel. Mă auzi?
Emma, ascultă-mă! E în regulă. Eşti bine?
Copiii sunt aici. E în regulă.
E în regulă. Te rog, Emma. Vorbeşte cu mine.
Mă auzi?
Emma?
Emma, vorbeşte cu mine!
Emma!
Ai nevoie de ajutor?
Ajutor?
Unde suntem?
În Alpi.
Da, dar în ce ţară?
Aţi venit toţi din Franţa?
Fra..
Elveţia?
Da, aici sunteţi.
Am reuşit!
Uite!
Să mergem!
Şi-a riscat viaţa de multe ori traversând Alpii ducând orfani la siguranţă.
El este persoana direct responsabil
pentru salvarea a sute de copii,
şi indirect responsabil pentru salvarea celorlalte miilor.
Acum este unul dintre ofiţerii noştri de legătură.
Dar este şi actor
şi voi sunteţi pe cale să vedeţi
prima performanţă oficială publică.
Soldaţi, aduceţi-vă aminte de acest nume...
pentru că el nu va uitat niciodată.
Marcel Marceau!
Pentru contribuţia sa la Rezistenţa franceză,
Marcel Marceau a fost decorat ca "Marele Ofiţer al Legiuni Honneur"
şi a primit premiul Ordinului Naţional de Merit din Franţa.
Este recunoscut ca cel mai important actor de mimă al tuturor timpurilor.
Tatăl lui Marcel, Charles Mangel, a fost deportat
în lagărul de concentrare de la Auschwitz, unde a fost ucis în 1945.
După război, vânătorii nazişti Beate şi Serge Klarsfeld
l-au găsit pe Klaus Barbie ascuns în Bolivia.
El a fost extrădat în Franţa,
unde a fost condamnat pentru crime împotriva umanităţii.
A murit în închisoare în 1991.
Grupurile de rezistenţă evreiască din Franţa
au salvat zece mii de copii în timpul celui de-al doilea război mondial.
Naziştii au pledat pentru uciderea copiilor din "grupuri periculoase".
ca parte a planului lor de a "purifica rasa ariană".
Au ucis 1,5 milioane de copii,
inclusiv zeci de mii de copii romi,
copii cu dizabilităţi fizice şi psihice.
...şi peste un milion de copii evrei.
Acest film îi este dedicat lui.
Nu te vom uita niciodată.
Traducerea AFF00FF
Traducerea BFF00FF
Traducerea CFF00FF
Traducerea DFF00FF
Traducerea EFF00FF
Traducerea FFF00FF
Traducerea GFF00FF
Traducerea HFF00FF
Traducerea IFF00FF
Traducerea JFF00FF
Traducerea KFF00FF
Traducerea LFF00FF
Traducerea MFF00FF
Traducerea NFF00FF
Traducerea OFF00FF
Traducerea PFF00FF
Traducerea RFF00FF
Traducerea SFF00FF
Traducerea TFF00FF
Traducerea UFF00FF
Traducerea VFF00FF
Traducerea DAAAA00
Traducerea DBAAA00
Traducerea DCAAA00
Traducerea DDAAA00
Traducerea DEAAA00
Traducerea DFAAA00
Traducerea DGAAA00
Traducerea DHAAA00
Traducerea DIAAA00
Traducerea DEAAA00
Traducerea DEBAA00
Traducerea DECBA00
Traducerea DEDAA00
Traducerea DENAA00
Traducerea DENBA00
Traducerea DENCA00
Traducerea DENEA00
Traducerea DENFA00
Traducerea DENGA00
Traducerea DENHA00
Traducerea DENIA00
Traducerea DENJA00
Traducerea DENKA00
Traducerea DENLA00
Traducerea DENMA00
Traducerea DENNA00
Traducerea DENOA00
Traducerea DENPA00
Traducerea DENRA00
Traducerea DENI00
Traducerea DENIS0
Traducerea DENIS KE0
Traducerea DENIS KEN0
Traducerea DENIS KENT0
Traducerea DENIS KENT
Traducerea DENISNT
Traducerea DENIS KE
Traducerea DENIS KENT