www.titlovi.com
Čekaj! Čekaj!
Moram da ti kažem nešto.
Nikad nisam leteo avionom.
To je otprilike ovako...
Nisi to smela da uradiš.
Zašto?
Jer ću patiti. -Jednom ćeš promeniti svet.
I uvek ću biti uz tebe.
Imamo sopstveno vreme.
ČOVEK IZ BUDUĆNOSTI
Imamo sopstveno vreme.
Ne bojim se mraka,
ali ostavi upaljena svetla...
Sad.
Sve što je bilo skriveno i što se sakrilo,
i sve što je bilo obećano, niko nije obećao.
Nije to bilo izgubljeno vreme.
Tako smo mladi.
Tako mladi.
Tako mla...
Šta je stvarnost?
Ajnštajn je to tako objasnio da i nerazvijeni mozgovi kao što su vaši
mogu to da shvate. Stvarnost je odnos prostora i vremena.
Još niste platili održavanje stana! -Dobro jutro, g. Arlindo.
Sila teže pravi teške crne rupe da one buše rupu u prostoru,
a time i u vremenu. Crne rupe će biti tema poslednjeg rada na godini.
To mi je poslednja prilika u svetom zadatku
da vas odvratim od fizike i matematike
i nateram na zanimljivije stvari kao što je akupunktura.
Hromoterapija. -Profesore! Na ispitu će biti i akupunktura?
Neće, ali biće akcelerator čestica.
Tako ćete zatvoriti...
Ovaj časopis.
Ko je ona? -Elena. Prva godina fizike.
Ne balavi, devojka je zauzeta.
Plenim ovo pod optužbom
da ometate predavanje i napredak brazilske nauke.
Nulo!
Raste krivulja ubrzanja.
Nulo, gubimo energiju za hlađenje iznad petog nivoa.
Pregrevamo se. Otkazaću! -Nemoj, Pando! -Hoću. -Nemoj!
Panda nikad nije saznao... -Da si falsifikovao moj potpis.
Izvodiš nedozvoljeno ispitivanje. Spalio si dva fakultetska generatora.
Treba mi više energije. -Ludo je što mi ništa ne govoriš.
Borila sam se za tvoj projekat. -Znaš da ćeš se obogatiti njime.
Novac je nebitan.
Koliko naučnika radi na projektu s akceleratorom čestica?
Samo ti! Koliko sam samo pravila prekršila i laži napričala
da bih finansirala laboratoriju!
Odustala si od nauke jer si zaradila na berzi.
Nekad si bila pametna. Reci šta je problem, dođavola?
Pravim novi oblik energije!
Znam. A znaju i oni.
Oni? -Osnovala sam fond da bih finansirala tvoj konverter.
Ali dosadile su im tvoje ludosti. -Govori, veštice!
Žele da te zamene Stivom Vebsom.
Stiv Vebs ne ume ni toster da uključi. -Kažu da si lud.
Objaviću da Amerikanci žele da ukradu
brazilsku naučnu baštinu. -Pogoršaćeš naš položaj!
Dosta! Ti si genijalac. Smislio si nešto fantastično.
Verujem u to više nego ti.
Zato hoću da se u ovih 48 sati ponašaš kao normalan čovek
kako bih sve dovela u red. Eto, to! -Inače?
Inače se tvoja budućnost završava ovde.
Pozvali su me da ostanem. -Izdajniče! -Ali nisam pristao.
Budalo! Imaš ženu i decu.
Ovo je tvoj projekat. -Onda hajde da uzmemo svoje!
Treba ti dozvola fakulteta, grada, guvernera, možda i predsednika,
kako bi dosegao maksimalnu snagu. -Oni hoće da nas otpuste.
Znaš šta? -Znam šta ćeš da kažeš. Radiš to zbog nje!
Ne znam o čemu govoriš.
Ako upali, nećeš moći da se vratiš bednom životu. -Drag mi je.
Šteta, Pando! Jer taj život se uskoro završava.
Otići ćeš u istoriju. -Čak i da prihvatim ovu tvoju ludoriju,
nemamo dovoljno energije. -Imamo. Ovo je Suši.
Suši? Ne sme da bude ovde! Ne sme sada da bude budan!
Nulo, šta on radi ovde? -Pristup energetskoj centrali... Izvršeno!
Položio si sve ispite, sinko! -Lud si! Lud u glavu!
Otkad, doktore Frojd? -Od 22. novembra 1991.
Od 22. novembra 1991.
Nulo! Nulo! Nulo!
Zašto mi to rade? -Ja sam im to naredila. -Ali ti me voliš.
22. novembar 1991.
Pristup usmerivačima energije... Izvršeno! -Ići ćeš u zatvor, Nulo.
Prenosiću preko interneta. Baš da vidim da li će da me uhapse!
Uništićeš svoju i moju karijeru, a čemu? Zovi je. -Ona ne postoji!
Nikad nije postojala.
Treba mi tvoja pomoć.
U redu!
Jednom davno, pračovek je protrljao dva kamenčića
i osvetlio pećinu.
Večeras će se čovečanstvo pozdraviti s računima za struju.
Krivulje su poravnate.
Nulo, izlazi! Odmah izlazi!
Uskoro će svet pokretati energija
koju ćemo večeras ovde stvoriti.
Prekini dovod energije. -Zaglavilo se.
Dokazaćemo da ovo nije samo revolucionarno, nego i sigurno.
Biću u centru zbivanja. -Nulo, nemoj!
Počinjemo!
Večeras ćemo biti bogovi.
Jednom ćeš promeniti svet.
Promeniću ga večeras.
Pando, moja mašina! Bože!
Omamili su me.
Opasnost
Sandra, izvršna kučko! Otkazala si mi mobilni.
Gaduro!
Gospodine...
Probudite se! 25.000.
Taksimetar pokazuje 25.000.
Dvadeset pet? -Da. -Hiljada?
Imao sam težak dan. Nisam turista.
Daću ti 50. Samo toliko imam.
Ovo nije pravi novac. -Naravno da jeste! Evo, piše "real".
Ključ.
Gospodine, ovo su porodični stanovi. -Znam. Živim tu od 1998.
Odlično! Onda se vratite za 7 godina. -G. Arlindo, pa vi ste...?
Još dugujete za održavanje! -Mladi ste?
Zvaću policiju.
Koji je dan? -Utorak, 22.
Koji mesec? -Novembar, gospodine.
Zaboga, koja je godina?
1991, gospodine. Posle Hrista.
Hvala vam.
22. novembar 1991.
Ajnštajn je rekao da je svemir odnos prostora i vremena.
Sila teže čini crne rupe tako teškima
da buše prostor, a time i vreme.
Zdravo. -Matematičari, fizičari i astrofizičari,
godinama se bore s jednačinom... -Ćao. -Ja sam Elena. -Znam.
Ti si Žoao, zar ne?
Čitala sam o tvom radu s kvantnim paradoksima.
Još nije gotov. -Naravno. Pokušavaš da napišeš opštu jednačinu svemira.
Da je već imaš, svet bi bio drugačiji.
Elena... -Jer ja... -Idemo?
Molim vas, idite! -Moj broj! Znam da daješ časove iz Kvantike 1.
Ako budeš imao vremena, javi mi se. Ćao.
Nastavimo! Teorija o superstrunama govori
o postojanju paralelnih svetova
gde svako račvanje na putu kroz vreme
stvara novu stvarnost.
Nemam pare. -Kuća časti! Potrebno ti je.
Hajde, pij!
Žena? -Da. -Nešto nedavno?
Pre mnogo vremena.
Ali ponoviće se za 1 sat i 42 minuta.
Baš tako tačno? -Da. -Ne možeš ništa da uradiš?
Ako nešto uradim, možda ću umreti. -Gol!
Smem da zapalim? -Naravno, u baru smo.
Ako promenim događaje, biću drugačiji.
A možda ću i prestati da postojim. Razumeš?
Čovek ne sme da živi u strahu.
Ljubav i mržnja su konkretni.
Moraju da budu deo opšte jednačine svemira.
Žoao, predivno!
Pokušavaš da dokažeš da ljubav postoji.
Znam da postoji.
Elena...
Mislim da bi ovo trebalo da bude naš poslednji čas.
Sjajno ti ide na svim ispitima. Ponosim se tobom.
Idemo?
A i Rikardo dolazi po tebe i...
Ne sviđa mi se kako me gleda. Bojim ga se.
U pravu si, ali ne možemo da živimo u strahu.
Potpuno si u pravu.
Kladim se da će "Flamengo" da preokrene rezultat. -Lovu na sto!
Pozajmi mi i delimo dobitak. Već sam gledao tu utakmicu. -Ovo je uživo.
Gaučo će da izjednači. Gledaj!
Gol!
Kladi se, dođavola! -Ulažem milion! 5:3 za "Flamengo".
Ne umemo da izaberemo predsednika,
ne umemo da se brinemo o sebi,
ne umemo ni zube da operemo.
Amerikanci misle da smo primitivci.
Ništarije! Mi smo ništarije!
Zašto mi to radiš? Bedniče!
Antonio Karlos, ko je ova krava? -Ljubavi, smiri se. Objasniću ti.
Gade! -Koliko je sati? -Vidiš da razgovaram sa dečkom!
Sandra, bend završava svirku. Vrati se na binu. -Žoao?
Žoao! Šta ti je to s kosom? Grozno izgledaš.
Ništarije!
Nikad nisam bio ovde. Nikad me niste videli.
Časna sestra je čuvala trojke u sirotištu.
Stavljala im je čepiće...
Hvala za odeću, ali...
Ne mogu s tobom na tu zabavu.
Zašto me izbegavaš?
Jer boli.
Šta boli, Žoao?
Da te gledam.
Dobro me pogledaj. Ne mogu više.
Volim te.
Objasni. Zašto?
Nije logično da me voliš.
Elena, ja volim logiku.
Poljubiću te. U redu? -Ti si lepotica fakulteta.
A ja sam mucavi stipendista iz predgrađa. -Lep si.
Trebaš mi. -Ne bih potrajao ni 5 sekundi u tvom životu.
I znam zašto. Jer sam ti najbolji prijatelj.
Onda znaš koliko sam usamljena i koliko mi trebaš. -A Rikardo?
Svršeno je. Tvoja sam.
Pogledaj mene! Pogledaj sebe!
Već jesam, Žoao. Smešna, beznadežna...
Zaslepljena.
Slobodna si.
Lepota je zatvor.
Zbog lepote sam videla i radila neverovatne stvari.
A mislila sam da su važne.
Bila si u avionu sa "Stounsima".
Znaš šta? U tom avionu niko ne priča o kvantnoj fizici.
Niti "Stounsi" lete u avionu "Stounsa". -Čekaj!
Nikad nisam leteo avionom.
To je otprilike ovako...
Nisi to smela da uradiš. -Zašto? -Patiću.
Uvek ću biti uz tebe.
Gadura!
Jednom ćeš promeniti svet.
Moram da idem.
Molim? -Muzika je utihnula.
Kuda ćeš? -Pevaću. Obuci ovo!
Čekam te dole.
Pevaćeš?
Hoću. Tebi.
Volim te.
Smiri se.
Budi miran i veruj mi.
Zašto kažeš da ti verujem?
Nemam vremena za pojašnjenja. Pametan si i shvatićeš.
Ko si ti?
Pogledaj me i reci ko sam.
Tata? -Izmislio si nešto posebno. -Nisam ništa izmislio.
U budućnosti.
Ja sam smislio vremeplov?
Da. Hteo sam da izumiš novu vrstu energije, ali nisi.
Zvuči neverovatno, ali moram da potražim Elenu.
Dođi drugi put! -Ne znam kako.
Šta hoćeš od mene? -Da ispravim tvoj život.
Sinhrone plivačice!
A sada drugi predmet na večerašnjoj aukciji!
Divna zbirka polovnog "Plejboja".
Od 1982. do poslednjeg broja.
Prikupljamo novac za obnovu Studentskog centra.
Ko je prvi ponuđač? -Da li je lepo imati 40 godina? -Nije.
100.000! -100.000! -Hoću li imati srećan život? -Nećeš.
Nemaš ženu i decu i spavaš s kurvama. Podučavaš budale,
a voditeljka zabava te naučno iskorišćava.
130.000 za Zombija. Idemo! -A Elena? -Ona je drolja!
Ali rešićemo to! -100.600. -100.600 za toalet papir. Prvi put!
Ne sviđaš mi se. -Možda ću zauvek ostati ovde.
Možda ću otići u budućnost, a možda ću i da eksplodiram.
Moramo da učinimo da ti život ne postane mizeran.
Drugi put! -Kako? -Znam kad počinje sledeći rat.
Kad dolar skoči, a berza padne. -Šta ću s tim?
Mislio sam da si pametniji.
Zaradićeš milione i uživaćeš. -Prodato toalet papiru!
Nešto čudno se desilo! Tip sličan tebi,
ali izobličen i nešto stariji...
Bio je obučen kao ti. To si ti, Žoržao? -Polako!
Smiri se i veruj mi.
Kad-tad ćeš morati nekome da kažeš. Bolje ispričaj prijatelju.
Ovo će ti biti jedini prijatelj. -Šta radiš? -Idemo na stvar!
Ne!
Koji je ovo đavo, čoveče?
Slušajte! Imam važno obaveštenje iz ambulante.
Nedostaje glukoza. Smanjite potrošnju votke.
Pre naše sledeće muzičke atrakcije,
predstavljam vam Zatvorenike! Idemo, ljudi!
Muzika, majstore!
Ko je ovde najzgodniji? -Tvoja mama. Tu je?
Moram nešto važno da ti kažem. Čuj! -Pljusnula sam te. Neću da te slušam.
Zašto bih? -Upoznao sam vlasnika modne agencije. Španac.
Tatin prijatelj. Dobro će nam krenuti! -Nama?
Rekao sam da sam tvoj menadžer.
Jadno! Poverovao je?
I ono najvažnije!
Nikako ne putujte u Njujork 11. 9. 2001.
Zašto? -Neki ludak će da udari avionima u Bliznakinje i srušiće ih.
To će izazvati rat u Iraku.
Cena nafte će ići gore-dole. Pišeš? -Svaku reč!
Ne znam da li želim da znam šta će biti. -Veruj, želiš.
Bićete bogati. -Da ga čujemo.
Ne znam da li želim da menjam budućnost. Ne želim ništa da znam.
Elena će te poniziti večeras. -Elena? Vi ste...?
Da, zajedno smo. Poniziće me? Kako?
Obesiće te, zaliće te medom i posuće te perjem.
Letećeš nad svima. Bićeš ruglo.
A ona će te zvati kako će te zvati do kraja života.
Rikardo je u pravu. Ne mogu da budem s nulom kao što si ti.
To je sigurno grozno. -Veruj, nema ništa gore.
Rekla je da me voli. -Rekao sam ti da je suludo da joj daješ časove.
Kuda ćeš? -Dovršiću tvoje časove.
Upamti!
Žene su iskrene prema svima.
Našla sam ljubav života. -Koga hoćeš da zavaraš?
Aplauz za Zatvorenike. Hej, to boli!
A sada, dokaz da ima Boga!
Lepotica svih zabava. Elena!
S druge godine fizike!
Posle je žurka u Studentskom centru. Španac će biti tamo.
Otpevaću ovu pesmu neverovatnom muškarcu!
Svakoga dana kad se probudim,
više nemam minulo vreme, ali imam mnogo vremena.
Imamo sve vreme sveta
Svakog dana pre spavanja
sećam se i zaboravljam kakav je bio dan.
Uvek prema napred
Ne gubimo vreme!
Naš dragoceni znoj
lepši je od ove gorke krvi.
I tako ozbiljan
I divlji...
Ne slušaj sirenin pev jer tu počinje tvoja životna tragedija.
Žoao, tebe gleda dok peva? -Da.
Dovedite mi onog princa!
Ne želim ništa da menjam. -Ovde se tvoje vreme račva.
Želiš da je se odreknem? -Ne.
Govorim ti kako ćeš biti s njom.
...tvoje kestenjaste oči.
Snažno me zagrli.
I reci da smo opet daleko
od svih.
Imamo sopstveno vreme.
Ona devojka je uzrok tvoje nesreće.
Može da bude tvoja jer ti sad držiš karte.
Upamti šta sam ti rekao! Ovo je kao jednačina kojoj znaš varijable.
Idemo, tvoja je! -Još nešto! Mucanje. -Kakvo mucanje?
Tvoja govorna mana. Mucaš jer ne dišeš.
Ko ti je to rekao? -Elena.
Izlečila te je pre 15 minuta, ali ta stvarnost više ne postoji.
Ne želiš da mucaš do kraja života, zar ne?
Uradićeš sledeće!
Bekstvo nije dobar početak veze.
Elena, prelepo si otpevala ovo. Volim te. Uvek ću te voleti.
Ti više ne...? -Da li me voliš?
Nikad nisam ovako volela. -Zašto mi nisi rekla da ideš u Pariz?
Ne idem.
Rikardo je razgovarao s tobom.
Ponudio ti je raskoš, zabave i novac.
Kako znaš? -Kako znam?
Kako znam? Kako znam?
Nije važno. Znam da ćemo plesati, bićeš lepa,
pramen će ti pasti niz lice. Doći će on, biće simpatičan,
obučen kao anđeo. -Zdravica! -Doneće dve čaše šampanjca.
U čašama će biti droga.
Zašto bi to uradio?
Da te nagovori na ono što oduvek želi. -A šta je to?
Da te ponizi, napusti.
Da te baci lavovima i živi život pun raskoši, seksa i droge
među svetskim džet-setom.
Poludeo si. -Možda, ali moramo to da proverimo.
Idi! -Prijatelju, eno devojke o kojoj sam ti pričao.
Igraj! Igraj normalno.
Zgodna je! Izgleda da je ludo zaljubljena u onu budalu.
Tvoj pramen. Kako si lepa!
Neću da gubim vreme i novac na zauzetu devojku. -Samo treba popiti.
Kaže se "treba je pogurati". Pažljivo!
Pripremi!
Previše je! Rekao sam da paziš!
Zdravica za par večeri.
Ovo je tvoj princ? -Ovo je tvoj anđeo čuvar?
Žoao, Rikardo, Rikardo, Žoao. -Šampanjac? -Ovoga puta ne bih.
Elena voli šampanjac. -I GHB. -GHB?
Droga koja postoji u Španiji i koju si sipao u ove čaše.
Smejurija! -Pij! Ako je to šampanjac, onda sam ja ljubomoran,
a ona će pomisliti da sam budala i potpisaće ugovor sa Špancem.
Elena, sve si rekla ovoj budali? Manipuliše tobom i okreće te.
I uspeva u tome. -Dokaži da sam lud!
I ispij to!
Mislio sam da voliš šampanjac.
Sad i drugu!
Drugu.
Sjajno, dečko.
Pokazaću ti nešto!
Vidiš onog tipa? Ono je Španac.
Stvarno može da ti priušti raskoš, zabave i novac.
Ali to onda znači da se više nećemo videti.
Ne bih te nikad ostavila! -Ali jesi.
Ostavila si me. Razumem te. Nikad nisam bio niko i ništa.
A ti si bila sve.
Nisam nikud otišla. -Promenio sam se. -Ne želim to.
Promenio sam se. Hoćeš raskoš, zabave, novac? Daću ti to!
Znaš zašto? Obogatiću se.
Imaćeš sve što poželiš.
Volela bih te i da nemaš ni prebijene pare.
Divni ste! Život je lep!
To! To!
Osećam se nestabilno. -Uzbuđen si.
Ne. Moji molekuli su nestabilni.
Boli? -Budi uz Žoaoa. Uvek te je mnogo voleo.
Umireš? -Verovatno.
Volim ovu ženu. Volim te!
Volim te. -I ja tebe. -Obećavam da ćemo zauvek biti zajedno.
Ali vredelo je truda.
Utorak, 22. novembar 2011.
Čovek iz budućnosti
Kako je postao najbogatiji Brazilac.
Više nemam minulo vreme, ali imam mnogo vremena.
Imamo sve vreme sveta.
Svakoga dana pre... -Elena, ti si...
Drugačija! -Jao, kako to izgledaš?
Kao da si ugledao vanzemaljca.
Šta radiš tu? -Ako me nisi otpustio, isplatiću tvoju pratnju.
Rik, dušo? Kako si? -Rik?!
Hvala, bombončiću.
Ne tuguj. Deize se vraća sledeće nedelje.
Dosta. Obuci se, već kasnimo. -Kasnimo?
Čekaj! Ja... Kuda ćemo? -Vrlo duhovito!
Ozbiljno te pitam. Kuda ćemo?
Moram da popričam s Otaviom. -Baš duhovito!
Saslušanje počinje za 30 minuta. -Saslušanje? Naravno.
Kakvo saslušanje? -Ne znam šta si popio, ali obuzdaj se pred sudijom!
Sudija?
Investicije "Čovek iz budućnosti"
Ja sam neko drugi. Shvataš?
Ja sam druga osoba.
Pando... -Sud je odlučio da je g. Žoao Enrike Nogeira...
Jedini vlasnik grupacije Investicije "Čovek iz budućnosti".
Ja sam mumija.
G. Otaviju Mirandi se zabranjuje prilazak bivšem partneru
u prečniku od 100 metara.
Panda, sve ćemo da izgladimo.
Lopove! Potkupio si sudiju! Ubiću te!
Pando, to sam ja. -Ubiću te. -Žoao iz budućnosti.
Bežimo od novinara! -Napao me je, udario. Kaže da sam potkupio sudiju.
Na sudu je neko propevao.
Kako sam bankrotirao? -Izbegavao si poreze.
Četiri puta si se ženio, varao si sve žene, a tri su te tužile.
Tome dodaj i svoju zavisnost od kocke. Putovanja u inostranstvo.
Skupe kurve, rizična ulaganja, arhitekte megalomane, čudna vina.
Žoao, kupio si podmornicu!
Stani! Četiri braka? Tri žene su me tužile?
Tačno. -Ko me je tužio? -Ko? Ona nesnosna!
Elena?
Žoao Enrike, plašiš me. -Oženio sam se Elenom?
Elena!
Nisam dužna da primam posete. -Stani! Moramo da razgovaramo.
Hoću u svoju ćeliju! -Samo minut. Izbaviću te.
Izbaviću te. Samo minut.
Imaš minut.
Minut?
Šta nam se dogodilo? -Kakvo je to pitanje?
Kako si dospela ovamo? -Znaš i sam!
Zbog kofera sa 2 kg kokaina. -Kokain? Zašto mi nisi javila?
Ti si mi ga podmetnuo i pozvao policiju na aerodromu.
Zašto sam to uradio? -Da me kazniš.
Zbog ljubomore. Da me izoluješ od muškaraca.
Želim da se skroz smiriš.
Imaj poverenja u mene.
Ja sam neko drugi.
Nisi ti niko i ništa.
U pravu si.
Ja sam upravo to.
Uvek sam to bio.
Nula.
Izbaviću te odavde, Elena.
Bićemo zauvek zajedno.
Reći ću ti nešto. Nema toga zbog čega bih ti se vratila.
Nema! -Elena...
Nisi smeo to da mi uradiš. -Sandra...
Lepo je što te vidim! Treba mi neko pametan.
Nisam pametna jer sam hulji dala projekat u ruke. -Zaboravi!
Rešićemo to. -Nisam prodala nacrt konvertera da bi ležao u sefu!
Razvila si konverter čestica?
Pokvarenjaku! Smislila sam novi izvor energije.
Reći ću novinarima da prodaješ brazilsku tehnologiju Amerikancima!
Došla sam da te upozorim!
Objaviću istraživanje na internetu.
Želim da ga obaviš, makar i iza rešetaka.
Sandra!
Konverter čestica.
Veruj, uperio si pištolj u pogrešnu osobu.
Znam koga nišanim. Šta si uradio Žoaou?
I njega moram da ubijem. -Nestao je u vremenskom paradoksu.
Molekularno sam u ovom telu, ali ovo nije moja svest.
Reci to razumljivije! -U njegovom telu sam.
Staću toj ludosti na kraj. -Čekaj! -Proklinjem dan kad sam te upoznao.
Polako! Imaš ženu i decu.
Oženio si se ženom koja je trebalo da bude moja. Nemam decu!
Venčao sam se s Karmen?
Šta god da si uradio u prošlosti, ne možeš da budeš gori.
U šta sam se pretvorio? -U najveću hulju na svetu.
A ti?
Govorio sam:
"Pomozimo čovečanstvu, spasimo Majkla Džeksona.
Sprečimo prolivanje američke nafte". Ali ti nisi hteo ni da čuješ!
Govorio si: "Novac, novac!"
Pristao sam. Mi smo dve anomalije koje zaslužuju smrt.
Nemoj, molim te. -Ubiću tebe, a onda sebe.
Čekaj! Slušaj! Molim te!
Imam plan. -Toga sam se već naslušao.
Imamo novac za novi akcelerator. Vratićemo se i rešićemo sve. -Kako?
Moram da ubedim sebe da ne valja menjati prošlost.
Ovo je za tebe.
Lud si. -Molim te. Daj da te bar odvezem kući.
Nemam kuću. -Sad je imaš.
Kupio si mi ovu kuću?
Zapravo sam je donirao.
Isto sam uradio sa zemljom u Australiji.
Pristup mom računu, deonicama na berzi, plantaži kakaoa,
stan u zgradi "Dakota" u Njujorku, 2 aviona, 4 helikoptera, 12 automobila,
plantaža soje u Mato Grosu, slike Manea, Monea, Matisa, Pikasa,
zbirka naivne umetnosti, tri radio-stanice, jedna TV,
ostrvo u Tihom okeanu... Sve! Podmornicu sam prodao.
A "Investicije" ću da ostavim Pandi.
Poresko ti je za vratom? -Nije.
Jeste, ali nije to razlog.
Nego?
Još rešavam neke stvari. I...
Ako krene naopako, bićeš osigurana. -Neću te opet zavoleti.
Znam. Zato ću i da uradim ovo što nameravam.
Kako ti se čini? -Znaš da je to astronautski skafander?
Neće uspeti, znaš to.
Idem na maskenbal. -Zar si izgubio razum?
Naš vremeplov je stvorio malu crnu rupu...
Prošao je kroz prostor i vreme i stvorio most s prošlošću. -Aha.
Kad sam prvi put ušao u vremeplov, mislio sam na Elenu i zabavu.
I dospeo sam tamo. U isti sat i dan. Hoću to da ponovim.
Tek tako? -Osećanja reorganizuju materiju kad izađeš iz crne rupe.
Mora da je mnogo voliš. -Ludo!
Elena. 22. 11. 1991. Zabava.
Sistem aktiviran
Elena. 22. 11. 1991. Zabava.
Elena. 22. 11. 1991...
Najbolja si.
Jao, sva sam se naježila.
Izvinite, koji je datum? -Dvadeset drugi. -22. 11.
Odlično! Koja godina? -1991. -Super, treba mi... -Beži! -Vozite me!
Treba mi prevoz.
Volim te.
Prekasno.
Smiri se.
Ostani smiren i veruj mi.
Šta hoćeš da mi kažeš?
Nemam vremena za objašnjavanja. Pametan si i razumećeš.
Ko si ti?
A ko je on?
Smiri se. Budi miran i veruj mi.
Ko si ti? -Plod ovoga što sad radiš. -I? -Prava katastrofa!
Tako je loše?
On će u zatvor zbog poreza, Otavio će pokušati da se ubije,
a Elena će završiti u zatvoru. -Dobro!
Reci gde sam pogrešio i idemo iznova. -Ne možemo ništa. -Kako?
Ne možeš ništa da promeniš.
Jeftini moralizam! Ima pravo na šansu.
Mora sam da živi. -Reci gde sam pogrešio!
Aplauz za Zatvorenike!
Idi, Markinjose! Odlazi!
A sad dokaz da ima Boga!
Kraljica svih zabava. Elena!
S druge godine fizike.
Otpevaću ovu pesmu za najneverovatnijeg muškarca.
Doživeo sam halucinaciju i onesvestio se.
Moram na zabavu. Elena me čeka. Ja.
Nešto vrlo čudno se desilo. -Ovo je najluđe veče u mom životu.
I tako ozbiljan
I divlji
Divlji
Dovedite mi onog princa! -Tebi peva? Nemoguće! Ti si ništarija.
Ja sam neko. Ja sam princ!
Pogledaj jutrošnje sivo sunce,
oluja koja se približava je boje tvojih očiju,
kestenjastih.
Zove se Žoao!
Žoao! Žoao! Žoao!
Udahni duboko, Žoao! Izdahni i zapevaj!
Onda me snažno zagrli
i opet reci da smo daleko
od svega.
Imamo sopstveno vreme.
Ne bojim se mraka,
ali ostavi svetla upaljena.
Sad.
Sve što je bilo skriveno i sve što se sakrilo,
i sve što je bilo obećano niko nije obećao.
Nije to bilo izgubljeno vreme.
Tako smo mladi.
Tako mladi.
I ti si ovo hteo da mu uzmeš? -Nisam. Hteo sam da sprečim ono posle.
Još, još, još!
Golupčići su pozvani na žurku s pravom na šampanjac i još nešto.
Nema šanse! -Španac će biti tamo. -Nosi se!
Još, još!
Ovo je moje. Trebalo je da mi budeš najbolji prijatelj iz budućnosti.
Tamo gde sam bio, nisi mi to bio. -Kako si dospeo ovamo?
Vrlo jednostavno! Stisnuo sam dugme i paf!
Daću neke savete svom Otaviju.
Budala ne želi ništa da promeni. -Ne želi? Ali ja želim.
Čekaj! -Vodi me odavde. -Zašto si bila onakva prema tipu?
Samo je hteo da bude simpatičan.
Želim da budem nasamo s tobom. -Osvrni se.
Na velikoj zabavi smo. Hajde da igramo! Ko je taj Španac?
Neko koga ne želim da upoznam. Idemo odavde! -Slušaj!
Nikad me nisu pozvali na ovakvu zabavu.
Nikad nisam imao devojku.
Dobro mi je!
Nikad nisam bio ovako srećan. -Žoao... -Osećam se živim!
Ne mucaš.
Da? Hajde da zauvek budemo zajedno!
Idemo!
Evo užadi! Idemo!
Prokletniče, bićeš tu.
Idem da potražim sebe!
Biće vremena! Uskoro će se dogoditi. -Neka vreme ide dalje.
Kukavice! -Ti si kukavica.
Uvek si bio drzak, pretenciozan, gad, kukavica!
Naporan je! Stavimo mu povez na usta. -Patio si, on će da pati.
Svi pate! Samo ti možeš da pomisliš da je patnja nešto posebno.
Izvini! Previše si naporan.
Eno devojke o kojoj sam ti pričao.
Izvini, gusaru. -Povredio si se? -Dođi! Hajde da igramo!
Previše je! Pripazi!
Luda zabava, Elena.
Zdravica za par večeri!
Ne! Ne smeju da ispiju te čaše. Idi! -Idemo!
Hteo sam da ti kažem da si vrlo zreo.
Šampanjac za princa i zgodnu devojku.
Popićemo to i idemo! Imamo pametnija posla.
Zdravica za nezaboravno veče. -Zdravica! -Zdravica!
Samo malo! Tvoju masku su izabrali kao najbolju na zabavi.
Mora s nama na binu! -Vratite mi dečka!
Mora na binu po nagradu.
Elena, naša ljubav je osvojila nagradu.
Žoao, idemo odavde! -Elena, ne možeš da prestaneš da živiš zbog seronje.
Ne razgovaraj tako s mojom devojkom!
Znaš šta ona ne kapira? Da ćeš joj do sutra dosaditi. Odbaciće te
i propustiće priliku za svetsku karijeru zbog bezveznjaka.
Ovo mi je bila davna želja.
Ideš s nama.
Šta radiš? -Mora da zna.
Prošli put joj nismo ništa rekli i bilo je sranja. Ovaj put ide s nama.
Šta nameravate?
Hej!
Ko je tamo?
Našalili su se sa mnom. -Ćuti! Vidiš da plačem.
Zar ti nisi bio maskiran u...?
Žoao?
Elena! -Žoao! -Elena, ove mumije su tako zabavne.
Sandra, odveži me. -Dečko me je ostavio.
Moram na binu, da najavim Kokoške. -Dobro, Antonio Karlos te ostavio.
Marko Aurelio će biti tvoja velika ljubav.
Marko Aurelio? -Da...
Marko Aurelio.
Spojićete se sledeće subote na koncertu "Titasa".
Ne verujem u vidovitost.
Zbog nečega su te vezali.
Pozvaću policiju pa njima sve ispričaj.
Upoznali smo se u vrtiću tetka Olge.
Povukao sam te za suknju, napunila si mi usta zemljom,
nedelju dana sam bio bolestan.
Kad smo porasli, igrali smo se kruškom, jabukom, grožđem.
Nikad me nisi htela.
Smiri se. Želim da ostaneš.
Budi skroz mirna. Veruj mi.
Dolazim iz budućnosti i mogu to da dokažem.
Kako? -Evo, u mom džepu. Veruj mi. Uzmi!
Šta imaš tamo? -Uzmi! -Šta je to?
Šta je ovo? -Telefon, kompjuter, kalendar, foto-aparat.
Za 20 godina svi će imati takav. -I snima?
Stisni to dugme u sredini!
Snima! Divno!
Antonio Karlose, truni u paklu!
Zašto mi govoriš sve to? -Odveži me.
Mislim da sam sve shvatio.
Idemo! Ovamo ćemo.
Elena. Kuća mumija! -Žoao. -Šareni tunel!
Nemoj da je povrediš, debeli.
Drage mumije, hteo bih da se vratim.
Ko ste vi? -Tvoja prilika da promeniš život.
Čućeš šta će sve da se desi.
Pazi!
Žoao!
Ovo ćeš skupo da mi platiš!
Nemoj! Poludela sam?
Onda mi objasni šta se događa!
Uradio sam šta si i rekla. Promenio sam svet.
Elena... -Budalo!
Umiri se i veruj mi.
Dolazim iz tvoje budućnosti.
Ja sam Žoao, 20 godina kasnije,
A oni? -I ovo sam ja pre nego što sam uvideo grešku.
A ona budala je moja zamena.
Nisam poludela? -Nisi.
Ali si u kvantnom paradoksu. -Kako se zaustavlja taj paradoks?
Znaš.
Zajedno smo to studirali, sećaš se?
Kad presečemo matricu multiplikacije varijabli.
Moramo da vratimo stvarnost u vreme koje se već dogodilo.
Kako ćeš to da izvedeš? -Večeras ćeš morati da ga otkačiš.
Da zaboraviš sve ovo ovde.
Idi kod Rikarda i Španca. Sutra ćeš biti manekenka u Parizu.
On je moja ljubav. -Ako ga voliš, uradi to! Inače je kraj. -Neću!
Ovo je početak zajedničkog života. -Kraj je, veruj mi!
Stvorio sam vremeplov kraja sveta.
Ja sam ga stvorio, budalo!
Čovečanstvo se vraća u prošlost da popravi budućnost.
Korporacije, vlade, zlikovci...
Vraćaju se da bi dobili izbore, vladali svetom.
Nikad više neće biti budućnosti.
Dakle, to je? Da bih spasla svet, moram da se udaljim od voljenog?
Obećaj da nećeš ići kod njega do 2011.
Ako ga stvarno voliš...
Možda ćemo se jednom u životu sresti.
Volim te kao one večeri.
Onda te neću videti? -Uvek je tako bilo.
Sad mi je to jasno.
Uvek sam se vraćao i primoravao te da me varaš.
Bili smo udaljeni.
Vremeplov je spojio budućnost i prošlost.
Potrebni su jedno drugom.
Ne! Ne mogu. -Elena, osvrni se! Ovde su trojica ja.
Ovo nije u redu. To je jače od tebe i mene.
Ne možeš to da mi uradiš. -Uradi to! Nas dvoje...
Zajedno. Zbog ljubavi.
Hej, vas dvoje!
Šta se ovde događa?
Bićeš divan muškarac.
A ti si muškarac kakvog vredi čekati.
Šta je to?
Njegovo novo ime. -Nula?
Šta ću s tim? -Okači mu to oko vrata pred svima!
Idi! Neka Rikardo pozove svoje telohranitelje!
Reci mu da sam budala i da želiš da Žoao bude ptičica večeri!
Idi, Elena! -Zašto si tako okrutan prema sebi?
Jer se tako dogodilo i mora opet da se dogodi.
A šta će biti s tobom? -Ne znam.
Opet ću te videti? -Matematički, male su šanse.
Žoao, moraćeš da dokažeš da je ljubav deo opšte jednačine svemira.
Idi!
Astronaute, ne ljubi moju devojku!
Elena je otišla. Sad moraš i ti.
Lud sam, lud sam. -Slušaj!
Neće biti lako. -Vidi, astronaute, ja sam Kinez!
Ali izdržaćeš, shvataš? -Ponašaš se kao baba!
Kao moj otac si.
Bio je u pravu.
Život je rešavanje problema.
Ne postoji život bez problema.
Super si. -I ti.
Bilo mi je drago.
Promenio si mi život.
Ko si ti? -San koji ćeš zaboraviti.
Antonio Karlose, samo ti budi s onom kravom!
Marko Aurelio, vidimo se na koncertu "Titasa" u subotu.
Onda? -Ćao, prijatelji. -Spreman za let?
Uhvatite ga! -Aplauz za Klebera! -Fantastično!
Sledeća atrakcija! Vodi je! -Pusti me!
A sada ptičica večeri!
Aplauz za njega!
Namažite budalu!
Rekao sam ti da ćeš da povrediš sebe.
Elena! Elena!
Tu sam.
Elena!
Zašto su mi to uradili?
Ja sam im to naredila. -Ali ti me voliš.
Rikardo je u pravu. Ne mogu da volim nulu.
Nula
Vreme je za let, kukavice!
Žoao! Sklonite se, sklonite se!
Žoao!
Prekasno je za sve.
Sandra, upomoć! -Pusti ga! Vidiš da nije dobro.
Nikad mu nije bilo ovako dobro. -Pusti ga!
Upravo se događa.
Evo novog Eleninog dečka.
Elena!
Gde ti je dečko?
Sastaćemo se za 20 godina.
Budućnost investitora Otavija više nije ostvarljiva.
Poleti, ptičice!
Elena!
On je Nula! -Dođavola, šta to radiš?
Nula! Nula!
Ono što sam hteo da se desi...
Desilo se.
Nula? Pomozi mi!
Obučen si kao astronaut? -Bio sam na maskenbalu, Pando.
Nisi nigde bio. Prošao si kroz tok nepoznate energije.
Tačno. -Bio si u pravu. Smislili smo ludu stvar.
Mi smo bogovi. Bogati smo.
Šta to radiš? -Pažnja, sve datoteke su izbrisane.
Šta to radiš? -Ne želim da iko ikada uključi ovu mašinu.
Ne možeš to da uradiš. Suši, preduzmi nešto! -Trudim se!
Slušaj, Panda.
Ovo je celoživotni trud. -Putovao sam kroz vreme.
Dvaput. -Skroz si lud!
Može i da snima? -Pritisni dugme u sredini!
Halo? Antonio Karlose, truni u paklu!
Zašto mi govoriš sve ovo? -Sad mi je sve jasno.
Pažnja, sve datoteke su izbrisane.
Imaš ključ od auta?
@ElenaH: Poruka astronautu: Mislila sam da se danas vraćaš.
Ukrcavam se za Rim.
Čekam te, zauvek.
Zašto nisi otišla? Okani se gluposti i ukrcaj se. -Čekaj!
Šta je problem? -Vreme, Rikardo.
Žoao! -Nula.
Samo malo! -Zovi me Nula. -Ćao, Nulo.
Kakav ti je bio život? -Zabavan, šašav, usamljenički. A tvoj?
Biće kakvim ga učiniš. -Neću se odvajati od tebe.
Poljubi me dok me nisu uhapsili.
Gospodine, dođite! -Elena, otići će nam avion. -Gospodine!
Volim te. -I ja tebe.
Rikardo! Otpušten si.
Godinu dana kasnije
G. Žoao Enrike Nogeira nije kriv
za uništavanje naučnog izuma.
Uradio si šta si morao. -Sakrio si najveći izum čovečanstva.
Jednom će ga opet izumeti. -Nadam se da će doći do istog zaključka.
Slobodan si. -Slobodan, nezaposlen,
izbačen iz naučne zajednice, predmet sprdnje na internetu.
Hteo si da promeniš budućnost i sigurno te čeka mesto u raju.
Možda i ne.
Iznenađenje!
Sad mi je sve jasno. -Šta? -Oduvek si to znala.
Osnovala si fond da mi pomogneš.
To je van svake logike.
Osim ako si znala da ću se jednom vratiti u prošlost po tebe.
Ti si genijalac. Verujem u to više nego ti.
Besmislica! Nemam pare. -Imaćeš ga.
Obogatila si se na berzi.
Zaradićeš na deonicama Gugla. -Marka žvakaćih guma?
Pretraživač. -Šta ću s tim deonicama? -Prodaćeš ih
pre sloma tržišta nekretnina. Kupićeš ovaj fakultet.
I pomoći ćeš Žoaou.
Koliko naučnika radi na akceleratoru čestica? Samo ti!
Odveži me.
Molim te.
Reći ćeš mi kad se vratim.
I vratio si se!
Čekaj! Hoćeš da kažeš da sam bogat? -Pando, odvratno si bogat.
Hajde da se gledamo u oči!
Varao si.
Zaslužio sam.
Onda me snažno zagrli
i reci opet da smo daleko
od svega.
Imamo sopstveno vreme.
Ne bojim se mraka,
ali ostavi svetla upaljena.
Sad.
Sve što je bilo skriveno i sve što se sakrilo,
i sve što je bilo obećano, niko nije obećao.
Nije to bilo izgubljeno vreme.
Tako smo mladi.
Tako mladi.
Obrada: NikolaJe
Preuzeto sa www.titlovi.com