Boter se je rodil kot Vito Andolini v sicilskem mestecu Corleone.
Leta 1901 so mu umorili očeta, ker je užalil vodjo domače mafije.
Starejši brat Paolo je prisegel maščevanje in se skril v hribih.
Vito je sam spremljal
mater za pogrebom.
Bilo mu je devet let.
Ubili so ga! Paola so ubili!
Sina Paola so ti ubili!
Morilci!
Moj sin...
Poljubljam vam roko, don Ciccio.
Moža ste mi ubili, ker se vam ni uklonil.
In najstarejšega sina, Paola,
ker je prisegel maščevanje.
Ampak Vito je še otrok. Tudi zaostal je.
- Ne govori. - Ni me strah njegovih besed.
Slaboten je. Nikomur ne stori žalega.
Ko odraste, bo krepak.
Ne skrbite. Nič vam ne more.
Ko bo postal moški, se bo hotel maščevati.
Rotim vas, don Ciccio, prizanesite mu.
Samo njega imam še.
Pri Bogu prisežem, ne bo vam prizadejal hudega. Usmilite se!
Vito, beži! Stoj, sicer ga ubijem!
Teci, Vito!
Ubijte ga!
Družina, ki skriva Vita Andolinija, se bo kesala!
Ste razumeli?!
Pazi nase in stori, kakor ti pravim.
Molili bomo zate, Vito!
Kdor skriva Vita Andolinija,
naj ga takoj preda.
Don Ciccio vam bo poplačal!
Bolje bo za fanta in za vas!
Kdor skriva fanta Vita Andolinija, se bo kesal!
K sestri!
Denar?
Tolmač!
Od kod ste?
- Kako vam je ime? - Maria.
Kako ti je ime?
Povej, sinko. Kako ti je ime?
Vito Andolini iz Corleona.
Corleone. Vito Corleone.
Prav, tja stopi.
Naslednji.
Recite mu, da ima koze. Tri mesece bo v karanteni.
Vito Corleone!
Tu je. Tale je.
NJEGOV VNUK, ANTHONY VITO CORLEONE
JEZERO TAHOE, NEVADA, 1958
Imaš ključe od avta?
Laurie!
Mama!
- Glej, kdo je prišel. - Oče Carmelo.
- Merle Johnson.
Mama!
- Pa sem tu. - Constanza, kod hodiš?
Avto sem poslala pote na letališče že prejšnji teden.
Ni šlo prej, ampak sem tukaj, čeprav z zamudo. To je zate!
- Kaj je to? - Se spomniš Merla?
- Pozdravljeni. - Hvala.
Kje je Michael? Govoriti moram z njim. Menda me ne bo pustil čakati?
Najprej pozdravi svoja otroka,
potem pa se postavi v vrsto, kakor vsi.
Dame in gospodje,
besedo dajem uglednemu gostu.
Pozdravimo Pata Gearyja, senatorja zvezne države Nevada
in gospo Geary.
Prav lepa hvala.
Hvala. Zame in za mojo ženo je danes nadvse vesel dan,
ker vse premalokrat obiščeva Nevado.
Posebno sva vesela družbe starih prijateljev, srečanja z novimi,
in skupnega praznovanja prvega obhajila tegale mladeniča.
Njegovi družini se zahvaljujem tudi za velikodušno darilo.
V rokah namreč držim ček, podarjen univerzi,
veličasten dokaz širokosrčnosti
v imenu Anthonyja Vita Corleona.
Podpisala sta ga njegova starša,
ki sta tukaj z nami.
Mike, Pat... Kay - vstanita, prosim. Naj vaju vsi vidijo!
Pridružite se mi, prosim.
Prisrčno se jima zahvalimo, kakor je v Nevadi v navadi!
Povabili smo tudi izvrsten deški zbor Sierra Boys,
ki bo za to priložnost zapel posebej izbrano pesem
v počastitev gostitelju, g. Michaelu Corleonu.
Fantje.
Plaketa.
Ste posneli?
Dobro.
Še z gospo Corleone.
Moj odvetnik, Tom Hagen. Senator Geary.
On je vse pripravil, skupaj s Turnbullom.
- Vem, vem. - Sedite.
Pričakoval sem, da bova sama.
Svoje življenje jima zaupam. Užalil bi ju, če bi ju poslal ven.
Meni je prav,
ampak nerad ovinkarim in z vami bom zelo odkrit.
Morda bolj kot je bil doslej kdorkoli na mojem položaju.
Corleoni ste si v Nevadi ustvarili blagostanje.
V lasti imate enega, nadzorujete pa dva največja hotela v Vegasu.
Enega imate v Renu. Za dovoljenja je poskrbel vaš oče,
zato odbor za igre na srečo ni delal težav.
Moji viri pa so mi sporočili,
da načrtujete prevzem Tropigala.
Slišim, da bo Klingman prej kot v tednu dni letel čez prag.
Velikopotezen načrt, če boste seveda kos majhni formalnosti.
Klingman bo namreč obdržal dovoljenje.
- Turnbull je sposoben mož. - Ne slepomišiva.
Ni mi do tega, da bi z vami zapravljal čas. Licenco lahko dobite.
Za 250.000 dolarjev
in 5 % od mesečnega dohodka
vseh štirih hotelov, g. Corleone.
Dovoljenje stane manj kot dvajset tisoč, kajne?
Res je.
- Čemu naj bi vam plačal več? - Ožel vas bom.
Ne maram ljudi vaše baže.
Ni mi pogodu, da prihajate v našo čisto deželo
vsi polizani, načičkani, v svilenih oblekah,
in vlečete ljudi, da ste spodobni državljani.
Posloval bom z vami, vendar preziram vašo dvoličnost,
vašo nepoštenost, prenarejanje in vso vašo klinčevo družino.
Senator...
Vi in jaz sva dve plati iste hinavščine,
moji družini pa je raje ne obešajte.
Tudi prav.
Se pač raje sprenevedate. Kar igrajte svojo igrico.
Plačali mi boste zato, ker se vam to bolj izplača.
Odgovor in denar hočem jutri do opoldne. Še nekaj.
Nikakršnih stikov z vami nočem več.
Vse bo urejal Turnbull. Odpri mi vrata, sinko.
Senator. Če vam je prav, vam bom odgovoril takoj.
Ponujam vam naslednje:
Nič.
Niti pristopnine ne, vi pa se boste osebno zavzeli za dovoljenje.
Lepo se imejte, gospodje.
Dami! Nisem vedel, da sta tu.
- Iti morava, dragica. - Že? Škoda.
- Pa tako prijetno je bilo. - Lepo je bilo.
Rada sem se pogovarjala z vami.
Fredo! Fredo, ti pesjan!
Frank Pentangeli! Mislil sem že, da te sploh ne bo sem, na Zahod!
Pogledat grem, kako gre fantom.
- Poslušaj, postrežba me bega. - Zakaj?
Neki fantč mi je ponudil kreker s sesekljanimi jetrci: ''Kanape, prosim''.
Naj me koklja, pa kanape! Suh kreker z jetrci!
Kam ste deli feferončke in sardine?
Zmeraj me spomniš na stare čase, Frankie!
Se še spomniš Ciccija? Pri starem Clemenzi je služil, v Brooklynu.
Vsem nam je bilo hudo zanj. Srčni napad, ne?
Ni bil kriv srčni napad, ne.
Vidiš, zato sem prišel. Z Mikom moram govoriti.
- Kaj ga je prijelo? - Zakaj?
Bi se moral napovedati, da bi me sprejel?
- Te ne spustijo k njemu? - Zunaj moram čakati!
- Johnny Ola. - Al Neri.
- Toma Hagena poznate. - Stara znanca sva.
Rocco...
- Kaj pa je to? - Pomaranča iz Miamija.
Poskrbi za Johnnyjeve fante, videti so lačni. Johnny?
Tom ne bo ostal z nami. Za druge zadeve je zadolžen.
Razumem, Mike.
- Kaj piješ, Johnny? - Janežev liker.
- Zunaj bom, če bi me potreboval. - Roccu reci, da ga čakamo.
- Od Rotha prihajam. - Kako je z njegovim zdravjem?
Ne najboljše.
Lahko kaj storim zanj?
Zelo ceni tvojo skrb, Michael, in tvoje spoštovanje.
Igralnica, ki te zanima...
Vpisana je na dva odvetnika z Beverly Hills,
sicer pa je last fantov iz Lakevilla in našega prijatelja v Miamiju.
Klingman jo dobro upravlja in ima majhen delež, ampak naročili so mi,
naj ti povem, da te v Miamiju podpirajo, če se ga boš znebil.
Zelo je ljubezniv. Povej mu, da ne bom pozabil.
Hyman Roth vedno poskrbi za družabnike.
Stari prijatelji nas počasi zapuščajo.
Smrt - naj pride sama ali ne,
jetnišnica, izgon...
Roth se je obdržal, ker je vedno skrbel, da so imeli družabniki dobiček.
Nemogoče! Trideset poklicnih muzikantov, pa niti eden ni Italijan!
Dajmo, zaigrajte tarantello!
Ti, klarinet! Pokonci!
Questa mano!
Kaj, hudiča, igraš?
- S sestro bom govoril na samem. - To zadeva tudi mene. Lahko ostanem?
Kako si, dragec? Merla poznaš že iz Vegasa.
- Videl sem ga, ja. - Mi ne boste ponudili pijače?
Al, prinesi mu pijačo!
Rezervirati moram vozovnici. V Evropo bova odpotovala.
To lahko urediš s potovalno agencijo.
Prej se bova poročila.
Komaj si se ločila, pa že spet rineš v zakon?
Otroke obiščeš le za konec tedna.
Najstarejšega so dobili pri tatvini, pa tega sploh ne veš.
Okoli se potikaš z moškimi, ki te izkoriščajo!
- Nisi moj oče! - Po kaj si sploh prišla?!
Denar potrebujem.
Connie, Connie, Connie...
Pametno se pomeniva.
Zakaj ne ostaneš doma?
Skupaj z otroki bi živela na posesti.
Ničesar ne bi pogrešala.
Merla ne poznam. Ne vem, s čim se ukvarja in od česa živi.
Reci mu, da s poroko ne bo nič, in naj se pobere.
Gotovo bo razumel.
Connie.
Če boš preslišala moj nasvet in ga poročila,
bom zelo razočaran.
- Famiglia! - Cent' anni!
Kaj pomeni ''čentani''?
''Cent' anni''. Sto let.
Da bi vsi srečno živeli in dočakali sto let. Z družino.
- Če bi bil oče še živ, bi bilo res. - Connie.
Hej...
Merle, moja svakinja Deanna.
- Fredova žena. - Me veseli.
Z vsem spoštovanjem! Nisem prišel sem zato, da bi se najedel.
Vem.
- Samo plesala bi rada! - Po tleh padaš.
Ljubosumen si nanj, ker je pravi moški!
- Po zobeh te bom. - Svojo mamo daj, če si upaš!
Ti makaronarji so čisto nori!
Michael pravi, da jo spravi v red, sicer jo bom jaz.
- Kar daj. - Ne poročite se s čefurjem!
Z ženami ravnajo kot z gnojem! Nisem nalašč rekla 'čefur'. Ne!
Kaj me vlečeš, štor! Na pomoč!
Fredo!
- Ne znam je krotiti, Mikey. - Moj brat si, ne opravičuj se.
Clemenza je bratom Rosato še pred smrtjo obljubil tri ozemlja.
- Nisi jim jih dal. - Požrl sem obljubo.
Tudi Clemenza je držal figo v žepu. Ničesar jim ni mislil dati.
- Bolj jih je sovražil kot jaz. - Ogoljufane se počutijo.
Ti lepo posedaš v višavah Sierre in piješ...
- No, kaj pije? - Šampanjec.
Šampanjske koktejle piješ, mene pa oštevaš, kako vodim posle.
Corleoni so tvoja družina.
Družinske odločitve moraš spoštovati.
Moja družina ne je za to mizo ali v Vegasu, pa tudi v Miamiju ne,
s Hymanom Rothom!
Vrl starec si in rad te imam.
Očetu si bil zvest vse življenje.
Bratje Rosato jemljejo talce.
V obraz mi pljuvajo, in to samo zato, ker jih podpira ta Žid iz Miamija.
Vem. Prav zato jim daj mir.
- Mir naj jim dam? - Pošteno uredi zadevo.
Še pošten naj bom, kaj? S takimi zverinami?! Kristus!
Tom, poslušaj. Zamorce novačijo, črnuhe.
V lastnih soseskah zganjajo nasilje in jih uničujejo!
Pečajo se s kurbami. S kurbami! In z mamili!
Požvižgajo se na hazardiranje.
Svojo družino bi rad vodil brez tvojih očitkov. Rosate hočem pod rušo!
- Ne. - Morte.
Z Rothom načrtujem pomemben posel. Ne bom dovolil, da pride kaj vmes.
Žid ti je torej bližji od tvoje krvi.
Sam veš, da je s Hymanom Rothom posloval že oče. Spoštoval ga je.
Res je, posloval je z Rothom. Res je tudi, da ga je spoštoval,
zaupal pa mu ni nikoli -
in tudi njegovemu kurirju Johnnyju Oli ne.
Oprostite. Utrujen sem in preveč sem spil!
Zapomnite si moje besede: jaz vam ne bom delal težav!
Don Corleone.
Cicci, vrata.
Naj gre takoj na pot?
Pusti ga, naj se vrne v New York. Vse sem že premislil.
Stari je preveč spil.
Pozno je že.
Kako je z otrokom?
- Mirno spi v meni. - Misliš, da bo fant?
Čutim, da bo.
Kay?
Oprosti zaradi obiskov. Ob neprimernem času so prišli.
Žal ni šlo drugače.
Spomnila sem se tvojih besed.
''Čez pet let bo družina Corleone poslovala povsem zakonito.''
Zdaj je tega že sedem let.
Vem. Saj si prizadevam.
Ti je všeč da - ne
Si videla?
Zakaj so zavese odstrte?
Kay, si cela?
- So te ranili? - Ne.
Minilo je.
Stoj! Stoj!
Stoj!
Še so na posestvu. Ne hodi ven.
- Žive hočem. - Če bo le mogoče.
Žive hočem!
Straži pri vratih.
Naprej.
- Mike, je s tabo vse v redu? - Ja.
V preteklosti sem ti moral marsikaj zamolčati.
Vem, da si si gnal k srcu.
Zdelo se ti je, da sem se ti odtegnil, da ti ne zaupam,
ampak jaz te občudujem in te imam rad.
Prav zato sem vse obdržal zase.
Zdaj si edini, ki mu lahko popolnoma zaupam.
Kaj pa Fredu?
Dobrega srca je,
vendar je slabič in nespameten. Na življenje in smrt gre.
Tom, moj brat si.
Zmeraj sem si želel, da bi v meni videl brata, Mikey. Pravega brata.
Vem.
Zamenjal me boš.
Zdaj boš ti don.
Če prav razumem to, kar se dogaja, moram še nocoj proč.
Dajem ti polnomočje. Čez Freda in njegove. Čez Rocca, Nerija, vse.
V tvoje roke polagam življenje svoje žene in otrok, prihodnost družine.
- Bomo vedeli kaj več, če jih ujamemo? - Ne bomo jih ujeli.
Če imam prav, niso več živi.
Ubil jih je nekdo, ki nam je blizu.
Od znotraj. Nekdo, ki se je ustrašil, da so zavozili.
Misliš, da sta vpletena Rocco in Neri?
Vidiš... Naši ljudje so poslovneži.
V tem je bistvo njihove zvestobe.
Od očeta sem se naučil,
da poskušam misliti tako kot ljudje okoli mene.
Če tako gledaš na stvari, je mogoče vse.
Mike, dve trupli! Pod mojim oknom sta!
Proč hočem! Mrliča ležita na tleh!
Semle! Dva sta.
Plačanca, najbrž iz New Yorka. Ne poznam ju.
Iz teh dveh ne bomo izvlekli ničesar več.
Potegnite ju ven.
Znebite se trupel.
- Kje je Mike? - Rocco.
Anthony, vse bo še dobro. Poskusi spet zaspati.
- Si bil vesel zabave? - Veliko daril sem dobil.
Vem. So ti všeč?
Ja. Ne poznam vseh, ki so me obdarovali.
Naši prijatelji so.
- Si videl moje darilo tebi? - Sem, na blazini.
Zjutraj bom odpotoval.
- Me vzameš s sabo? - Ne, Anthony.
- Zakaj odhajaš? - Delo imam.
Lahko bi ti pomagal.
Vem. Nekoč mi boš.
Zaspi zdaj.
Prava lepotica je.
Boš videl. Ne najdem besed, da bi jo opisal.
Zapustil sem Neapelj. Zapustil sem mater.
Zaradi ničvredne vlačuge!
Zdaj sem tu, v Ameriki, v New Yorku.
Sam! Mislim na mamo.
Od doma ni novic.
Končno. Pismo iz Neaplja.
Vito, ali ni angel? Tako lepa je.
Lepa je, kajne?
Zate. Zame je najlepša moja žena.
Naša ljubljena mati...
...mrtva!
Po predstavi jo peljeva kaj pojest.
Sedi, neotesanec! Počakaj!
Ne zamerite, don Fanucci.
Za odrom jo bova poiskala.
Kdo je bil to?
Črna roka.
Fanucci, 'Črna roka'.
Pridite jutri.
Jutri! Zmeraj jutri!
Danes plačaj!
Pojdiva raje.
Pustite mojo edinko! Pustite jo!
Vzemite ves denar!
Vito, pojdiva.
Vem, kaj misliš, ampak ti ne veš, kako je s tem.
Fanucci je od 'Črne roke'. Vsi mu plačujejo.
- Tudi moj oče, v špeceriji. - Je Italijan?
Zakaj torej nadleguje Italijane?
Ker ve, da se nimajo kam zateči. Pustiva to. Kaj praviš o mojem angelu?
Če si srečen ti, sem tudi jaz.
Se slabo počutiš?
Je gospodar dober s tabo?
Pustiva to.
Hej, govoriš italijansko?
Shrani to zame! Prihodnji teden pridem iskat!
Bogdaj, Abbandando. Nečaka sem pripeljal.
Kako ti gre posel?
Dobro, dobro.
Fanucci pravi, da postaja vsa soseska nemarna.
Nihče ne plačuje pravočasno in kolikor bi moral.
Pravi, da nam je preveč popuščal.
Je zdaj spremenil vižo?
Ja, dvakrat več zahteva.
Tudi od očeta.
Prijatelja sva, ne? V službo ga boš vzel.
Vito, slabe novice.
Hudo mi je. Srce me boli zaradi tega, kar ti moram reči.
Fanucci... Nečaka ima.
Morali ste mu dati moje delo.
Zmeraj ste bili dobri z mano, odkar sem prišel.
Skrbeli ste zame kot oče.
Hvaležen sem vam.
Tega ne bom pozabil.
Vito!
Ne, ne.
Nesi to domov.
Hvala, ampak ne morem sprejeti.
Kako lepa hruška!
Jaz sem Clemenza. Imaš še mojo robo?
Si pogledal, kaj je notri?
Ne vtikam se v reči, ki me ne zadevajo.
Moj prijatelj ima lepo preprogo. Mogoče bi bila všeč tvoji ženi.
Že, ampak kje naj vzamem denar?
Za darilo jo dobiš. Jaz ne pozabim usluge.
Naj bo.
Moji ženi bo všeč.
Benti, capina ni doma! Počakaj.
Zlodja! Niti ključa ni pustil.
Saj ne bo imel nič proti.
Vstopiva.
Daj, Vito!
- Tvoj prijatelj stanuje tukaj? - Seveda.
- Prava palača. - Ena najlepših.
Vito, pomagaj mi.
Glej, kako je lepa, Santino!
Vstopite.
Hyman je v sobi.
- Boste kruhek s tunino? - Ne, hvala.
Holdenje pridobil dve točki, v drugi in osmi minuti...
- Gospod Roth? - Kar semle, Michael.
Udobno se usedi.
Zadnje minute tečejo.
- Se zanimaš za nogomet? - Že nekaj časa ne.
Jaz popoldne rad posedim in gledam tekme.
Ena najboljših stvari v tej deželi. Poleg baseballa,
odkar je Rothstein na svetovnem prvenstvu leta 1919 podkupil sodnike.
Slišal sem, da si imel težave.
Nespametno.
Taka lahkomiselnost z orožjem.
Glavno je, da si živ in zdrav.
Zdravje je najpomembnejše.
Bolj pomembno je kot uspeh ali denar.
Celo bolj kot moč.
Prišel sem, ker obračunavanja še ni konec.
Hotel sem, da izveste prej. Zato, da ne bi prišlo do vojne.
Nikomur ni do vojne.
Frank Pentangeli je hotel moje soglasje, da bi se znebil Rosatov.
Zavrnil sem ga, poskušal me je ubiti. Smola zanj, ker sem imel srečo.
Obiskati ga nameravam.
Ne smeva dopustiti, da nam karkoli skazi načrte za prihodnost.
To je najpomembnejše.
- Pameten in uvideven mladenič si. - Vi pa ste velik mož, g. Roth.
- Od vas se lahko veliko naučim. - Zmeraj sem ti na voljo.
- Oprostita. Kosilo! - Kar naprej.
- Hvala. - Saj boš še oglušel, Hyman.
- Dober tek. - Hvala.
Mlad si, jaz pa sem star in bolehen.
Kar bova ustvarila skupaj, bo prišlo v zgodovino.
Doslej ni uspelo še nikomur.
Celo tvoj oče ni mogel niti sanjati o tem.
Frank Pentangeli je odpisan. Imate kaj proti?
Nepomemben je.
Kaj bo dobrega?
Obisk imamo, kajne?
- Kdo je? - Michael Corleone.
- Kje? - V delovni sobi. Pohiti.
Že pol ure čaka.
Se je kaj zgodilo?
Lahko bi sporočili, da pridete, don Corleone.
- Pripravil bi vam kaj. - Hotel sem te presenetiti.
- Veš, kaj se je zgodilo pri meni? - Skoraj bi me kap. Še sreča...
V mojem domu!
V sobi, kjer spi moja žena!
Kjer se igrata otroka.
V mojem domu.
Pomagaj mi pripraviti povračilo.
Michael, kar koli rečeš. Kaj naj storim?
Zgladi spor z brati Rosato.
Ne razumem.
Nimam tvojega daru za velike posle, ampak meni je stvar čisto jasna.
Hyman Roth iz Miamija podpira te pesjane.
- Vem, da jih. - Zakaj torej hočeš, da se jim uklonim?
Roth me je hotel spraviti s poti.
Vem, da je bil za tem on.
Jezus, Mike.
Jezus Kristus, potolcimo jih. Zdaj, ko jih še lahko.
To je bila prej očetova soba.
Spremenila se je.
Tu je stala velika pisalna miza.
Zelo tiho smo morali biti, ko smo se igrali v bližini.
Zadovoljen sem, da hiše niso dobili tujci.
Najprej jo je imel Clemenza in zdaj ti.
Oče me je tu naučil marsičesa. V tej sobi me je podučeval.
Dejal je: ''Dobro pazi na prijatelje, na sovražnike pa še toliko bolj.''
Ko bo Roth videl, da sem v tej zadevi posredoval v prid Rosatom,
bo mislil, da je med nama vse v najlepšem redu, razumeš?
Kar naj tako misli.
Naj mi popolnoma zaupa in se zanese na moje prijateljstvo.
Samo tako bom odkril, kdo je izdajalec.
- Halo? - Johnny Ola tukaj.
- Pomoč potrebujem. - Johnny?
Veš, koliko je ura?
Kdo je, ljubi?
Zakaj me kličeš? Nočem govoriti s tabo.
Pentangeli se bo pogodil z Rosati.
- Mojbog. - Bo prišel sam?
Ne vem. Že tako si me preveč vpletel.
Ubogaj. Pentangeli se hoče pogoditi.
Zanima nas, ali misli pošteno ali bo pripeljal fante.
Lagal si mi. Ne kliči me več.
- Tvoj brat ne bo izvedel zate. - Ne vem, o čem govoriš.
- Kdo je bil? - Napačna številka.
- Sam sem, Frankie. - V avtu me počakaj, Cicci.
- Frankie. - Je že dobro, Cicci.
- Kaj je to? - Stotak, za srečo.
Ritchie, nalij nama.
Veseli smo, da si se tako odločil, Frankie.
- Ne boš obžaloval. - Stotak mi ni pogodu, Rosato.
Užalil si me z njim.
Michael Corleone te pozdravlja!
Zapri vrata!
Tvoj prijateljček policist...
Hej, Ritch. Temno imaš. Je odprto ali zaprto?
Malo pospravljam, nič drugega.
Kaj pa je?
- Ali ni tamle nekaj na tleh? - Carmine, ne tukaj! Anthony!
Odpri točilnico, pa ti raztreščim butico!
Freddy. Lepo, da si prišel.
- Kako je z njim? - Nič hudega mu ni. V zadnji sobi je.
Pot pod noge, dekleta!
V tej sobi.
- Pustite naju sama. - Spelji se.
Lahko vam pomagam, senator.
Hagen?
- Poslušajte, jaz nisem... - Je že dobro.
- Ničesar nisem zagrešil. - Je že dobro. Srečo imate.
Hotel vodi moj brat Fredo. Samo njemu so sporočili.
Če bi se zgodilo drugje, bi imeli zvezane roke.
Prebudil sem se na tleh.
- Ne vem, kako je prišlo do tega. - Se ne spomnite?
Izgubil sem zavest.
Samo igračkala sva se.
Jezus!
Mojbog!
Ne vem, ne razumem, zakaj se ne spomnim.
To zdaj ni pomembno. Ubogajte me.
Sporočite v svoj urad, da pridete jutri popoldne,
ker boste prespali pri Michaelu Corleonu v Tahoeju.
- Povabil vas je. - Spomnim se, da se je smejala.
Ni bilo prvič, da sva se šla igrice. Jaz ji nisem storil nič žalega.
Nima svojcev. Nihče ne ve, da je delala tukaj.
Izginila bo, kot da je ni bilo.
Ostane torej le naše prijateljstvo.
- Ja? - Oprostite, ne smete ven.
- Na tržnico grem. - Prinesli bomo, kar potrebujete.
- Kdo je dal ukaz? - G. Hagen. Tamle prihaja.
Sama se pomenim z njim.
Prej bi ti pojasnil, a sem imel opravke.
Odgovoren sem za tvojo varnost. Dobila boš vse, kar potrebuješ.
- Naj ostanem v hiši? - Samo na tej strani ograje.
- Prihodnji teden gremo na deželo. - Odpade.
- Sem mar ujetnica? - Ne glej tako na to, Kay.
Pridita, otroka. Nazaj v hišo gremo.
Joe.
Kuba, Kuba!
Spoštovani gospodje...
Dobrodošli v Havani.
Uglednim ameriškim podjetnikom se želim zahvaliti
za zelo prizadevno sodelovanje s Kubo,
ki je zato deležna največje blaginje...
...v vsej svoji zgodovini.
G. William Shaw,
predstavnik družbe za izvoz sadja.
Gospoda Corngold in Dant,
Združeno telefonsko in telegrafsko podjetje.
Gospod Petty,
podpredsednik rudniške korporacije Pan American.
G. Robert Allen, izvoz sladkorja.
G. Michael Corleone iz Nevade,
predstavnik za turizem in razvedrilne dejavnosti.
In moj dobri prijatelj in sodelavec s Floride,
gospod Hyman Roth.
Združeni telefonski in telegrafski družbi se zahvaljujem za božično darilo.
Telefon iz čistega zlata.
Morda si ga želijo gospodje ogledati.
- G. predsednik? - Prosim?
Se lahko pomenimo o delovanju upornikov in kaj to pomeni za naša podjetja?
- Vsekakor. - Težak je.
Čeprav uporniki močno obstreljujejo Las Villas, vam zagotavljam,
da jih bomo pregnali iz Santa Clare,
še pred Novim letom.
Naj vas pomirim.
V igralnicah in ob plavalnih bazenih ni prostora za gverilo.
Pravkar so nekoga prijeli. Ne bo dolgo trajalo.
Johnny...
Nič takega. Nekaj banditov so prijeli. Policija bo opravila z njimi.
Viva Fidel!
Upam, da se niste zmotili v letih. Vem, koliko jih imam.
Pokaži jo, preden jo razrežemo.
Zadovoljen sem,
ker ste prišli od daleč, da bi mi izkazali pozornost.
Ko človek v življenju prispe tja, kjer sem zdaj jaz,
si zaželi, da bi delil vse, česar je deležen,
s prijatelji. Iz hvaležnosti, ker so mu vdani,
in pa zato, da poskrbi, da bo vse v redu, ko jih bo zapustil.
- Še dolga leta ne. - Tako je!
Morda. Zdravniki menijo drugače, ampak tudi oni ne vedo vsega.
V Havani smo dosegli neverjetne stvari.
Od tu naprej je mogoče vse.
Ta vlada podpira podjetništvo, spodbujati ga zna.
Hoteli so večji in razkošnejši kot katerikoli pajzelj v Vegasu.
Prijateljem v kubanski vladi smo lahko hvaležni,
ker so vsak naš vloženi dolar podprli z lastnim vložkom
in nam olajšali uvozne omejitve.
Zdaj imamo končno to, k čemur smo stremeli:
enakovredno družabništvo z vlado.
Manjšega bom.
Vsi poznamo Michaela Corleona in pomnimo njegovega očeta.
Ob moji upokojitvi ali po moji smrti
bo vodenje vseh poslov v Havani prevzel on.
Vsi boste dobili delež.
Nacionale dobijo fantje iz Lakevilla,
Capri družina Corleone,
skupaj s Sevillo Biltmore,
Eddie Levine bo dal delež še bratoma Pennino, Dinu in Eddieju,
ki bosta nadzirala delo igralnic.
Nekaj sem namenil tudi prijateljem v Nevadi,
da bo doma vse teklo brez težav.
Zdaj pa uživajte v torti. Dober tek!
- Vse najboljše! - L'chaim!
Danes sem videl nekaj zanimivega.
Vojaška policija je prijela upornika.
Namesto da bi se predal, je sprožil granato v žepu
ter ubil sebe in poveljujočega častnika.
- Ti uporniki so nori. - Mogoče,
toda vojska je plačana za boj, uporniki pa ne.
- Kaj sklepaš iz tega? - Da utegnejo zmagati.
Uporniki delajo zgago že 50 let. To imajo tu v krvi.
Vem. Že dvajset let prihajam sem.
Iz Havane smo vozili melaso, ko si bil ti še otrok.
S tovornjaki tvojega očeta.
Michael...
O tem bi se raje pomenil na samem.
Nisi nakazal dveh milijonov.
Ne sme se razvedeti, da si denar zadržal,
ker si imel pomisleke zaradi upornikov.
Sedi, Michael.
Kaj bi dal, da bi to dočakal.
Vse bi dal za še dvajset let!
Tu smo varni. Nihče nam ne gleda pod prste pri dobičku, ne Kefauver
ne pravosodje in celo FBI ne.
150 km stran smo, vlada nam je naklonjena.
Tako rekoč na domačem pragu smo.
To je majhen korak za nekoga, ki si želi postati predsednik ZDA
in ima za to na voljo dovolj cvenka.
Michael...
Močnejši smo kot jeklarska industrija.
Mikey, kako si kaj? Je vse v redu?
- Živio! Freddie Corleone. - Mio frato.
Kakšna grozna pot!
Kaj, če bi kdo vedel, kaj prenašam?
Si predstavljaš? Dva milijona na sedežu ob meni!
- Oprostite. - Ne skrbi.
Boš preštel?
Kaj se dogaja? Nihče mi nič ne pove.
V Havani bomo vlagali. To je darilo za predsednika.
Sijajno! Havana je čudovita.
Mesto po mojem okusu.
- So tu kakšni znani obrazi? - Ne vem. Hyman Roth, Johnny Ola?
Ne. Teh dveh ne poznam.
Poslušaj, Mikey, malce sem...
Ves sem še napet od poti. Mi ga naliješ kozarček?
Mislil sem, da bi šla skupaj ven.
Vem, kje lahko v miru posediva.
Včasih pomislim, da bi moral poročiti žensko kot je Kay,
imeti otroke, družino.
Kako rad bi bil tak...
...kot oče.
Ni lahko biti sin, Fredo. Ni lahko.
Mama se je včasih šalila, da nisem njen.
''Cigani so te pustili na pragu.''
Včasih mislim, da je res.
Nisi cigan, Fredo.
Mikey... Jezen sem bil nate.
Zakaj nisva nikoli prej našla časa za to?
- Boš pijačo? - Natakar!
Por favor...
- Kako rečeš 'bananin daikiri'? - Banana daiquiri.
- Tako preprosto? - Ja.
En banana daiquiri...
...in sodavico z ledom.
Senator Geary bo jutri pripeljal nekaj pomembnežev iz Washingtona.
Poskrbi, da jim ne bo dolgčas.
- Na to se pa spoznam, ne? - Ti lahko zaupam?
Se razume, Mike.
Zvečer smo povabljeni k predsedniku na novoletni sprejem.
Po sprejemu me bodo z vojaškim vozilom peljali domov. Sam bom.
Zaradi varnosti.
Ampak med potjo do hotela me bodo umorili.
- Kdo? - Roth.
Roth me je poskušal ubiti.
Že ves čas spletkari.
Hlini, da me ima rad kot sina in naslednika,
potihem pa upa, da bo dolgo živel in se me hoče znebiti.
- Kaj naj storim? - Pretvarjaj se, da nič ne veš.
- Za vse sem poskrbel. - Kako?
Roth ne bo dočakal Novega leta.
Ne smeš se naprezati. Jutri te bo spet pregledal.
Pošlji po mojega zdravnika. Ne zaupam zdravniku, ki ne govori angleško.
- Gracias, senor. - Buenas noches.
- Obišči igralnico, draga. - Če se bolje počutiš.
Nič mi ni.
- Tombolo odigraj. - Veselilo me je, g. Paul.
Nos mi pravi, da je tvoj brat Fredo prinesel denar. Kje je?
- Se boš umaknil? - Rad bi še nekoliko počakal.
- Kako se počutite? - Zanič.
Štiri milijone bi dal, da bi spet normalno scal.
- Kdo je ubil Pentangelija? - Bratje Rosato.
Vem, ampak kdo je dal zeleno luč?
Jaz je nisem.
Spomnim se fanta, s katerim sem odraščal. Mlajši je bil od mene.
Po meni se je zgledoval. Prve podvige sva naredila skupaj.
Prebila sva se z ulice. Dobro nama je šlo.
Med prohibicijo sva vozila melaso v Kanado.
S tem sva obogatela. Tudi tvoj oče.
Rad sem ga imel in zaupal sem mu, kakor vsi.
Pozneje je dobil zamisel,
da bo iz puščavske postaje za vojsko naredil mesto.
Ta fant je bil Moe Greene,
mesto, ki ga je ustvaril, pa Las Vegas.
Bil je velik človek.
Imel je vizijo in pogum.
In zdaj v tem mestu ni ne plakete ne kipa, ki bi ljudi spomnil nanj.
Nekdo mu je poslal kroglo skozi oko.
Nihče ne ve, na čigav ukaz.
Ko sem izvedel, nisem bil jezen.
Poznal sem ga. Vedel sem, da je trmast, nepremišljen, hitrih besed.
Ko so ga ubili, nisem premišljeval o tem.
Dejal sem si:
''Za tak posel si se odločil.''
Nisem spraševal...
...kdo je dal ukaz, ker to ni imelo nič opraviti s poslom.
Glede tistih dveh milijonov v tvoji sobi...
Malo bom zadremal.
Če bo denar na mizi, ko se zbudim, bom vedel, da imam družabnika.
Če ga ne bo, ga nimam.
Se vsi poznate? Senatorja Gearyja poznaš.
Pozdravljen, Mike. Vesel sem, da si si vzel čas.
Senator Payton s Floride.
Sodnik DeMalco iz New Yorka.
Senator Ream iz Marylanda.
Fred Corngold od UTT.
- Fred pleše kot pravi Kubanec. - Res?
Nova runda, gospodje!
Poskusite kaj domačega. Cuba libre, pinacolada...
Zame rdečelaso Yolando...
- Izvolite! Con gusto... - Johnny!
Brata Freda ne poznaš. Johnny Ola, Fredo.
- Nisva se še srečala. - Me veseli.
Gospodje, na noč v Havani!
Srečno novo leto!
- Feliz Ano Nuevo! - Srečno novo leto.
- Freddie, bomo kar stali? - Vsi stojijo.
- Splača se. Ne boste verjeli. - Saj že zdaj ne.
- Staviva petdeset dolarjev? - Sprejmem, senator.
To je Superman.
Vam nisem rekel?
- Ni res! - Gotovo je umeten.
Pravi je. Zato pa je Superman.
Hej, Freddy, kje si izvedel za ta lokal?
Johnny Ola me je pripeljal sem. Nisem verjel, dokler nisem videl!
- Vidim, pa še ne verjamem! - 50 somov, Pat.
Roth ne zaide sem, Johnny pa pozna vse beznice!
- Pazi, kreker bo zdrobil. - Rad bi videl, kako zdrobi opeko!
Sprostite se, v bolnišnico vas bomo odpeljali.
...gotovo jih boste deležni še naprej.
Dvomim, da bi Eisenhower komu prepustil Kubo,
saj smo vanjo vložili več kot milijardo.
Ameriška javnost ne verjame v nevmešavanje...
Fredo! Kam greš?
Kaj močnejšega bi spil.
Kje se zadržuje g. Roth? Rekli so, da pride.
Reeves, kakšen je protokol? Kako dolgo ostanemo?
Kakšne pol ure. Toliko, da pričakamo polnoč.
Novoletni večer je! Pridita, samo za minutko.
Letalo že čaka. Čez eno uro letiva v Miami.
Ampak nikomur ne povej.
Vem, da si bil ti, Fredo. Srce si mi strl.
Srce si mi strl!
Spričo umika naših čet v Guantanamu in Santiagu
je moj nadaljnji položaj na Kubi nevzdržen.
Odstopam s položaja predsednika, da bi preprečil prelivanje krvi.
Zapuščam prestolnico.
Skupaj z družino vam želim vso srečo.
Oblast predajam začasni vladi. Salud!
Viva la revolucion! Viva Fidel!
Fredo!
Pridi. Skupaj bova odšla. Ni več druge poti ven.
Roth je mrtev.
Fredo, pojdi z mano! Še vedno si moj brat.
Fredo!
VELEPOSLANIŠTVO ZDA
Jaz sem Pat Geary, senator!
Fidel! Fidel! Fidel!
Al, prinesi mi mokro brisačo.
Kay ve, da sem se vrnil?
Si sinu kupil božično darilo?
- Sem. - Povej kaj, da bom vedel.
Električni avtomobilček, ki ga lahko vozi. Ljubek je.
Hvala, Al.
Bi počakala zunaj?
Kje je moj brat?
Roth je ušel. V bolnišnici v Miamiju je.
Okreva od kapi. Tvoj stražar je mrtev.
O Fredu sem te vprašal.
Izmuznil se je. Nekje v New Yorku mora biti.
Dobro.
Poišči ga.
Prestrašen je. Pomiri ga.
Vem, da ga je Roth nalagal. Ni vedel, da so me hoteli ubiti.
- Pokliči ju noter. - Še nekaj je.
Kaj je?
Povej.
Kay je izgubila otroka.
- Je bil fantek? - Pri treh mesecih in pol...
Ne znaš povedati naravnost?! Je bil fantek?!
Tega ne vem.
Ubogi mali Fredo. Pljučnico ima.
Slišim, da s prijatelji prodajaš ukradeno blago,
meni pa ne pošlješ nič, niti ene obleke. Je to spoštovanje?
Veš, da imam tri hčere. To je moja soseska.
Moral bi mi izkazati spoštovanje.
Tudi jaz bi moral imeti kaj od tega.
Slišim, da ste zaslužili vsak po šest stotakov.
Če plačate po dvesto za zaščito, bom spregledal žalitev.
Vas bom že naučil spoštovati ljudi kot sem jaz!
Sicer vam pošljem policijo za vrat. Uničil bom tebe in tvojo družino.
Če se motim in ste zaslužili manj, sprejmem manj.
Kakšnih sto dolarjev manj.
Raje ne odkloni.
Razumeš, paisano?
Razumem.
Denar ni samo moj, s prijatelji se moram pomeniti.
Povej jim, da ne zahtevam veliko. Toliko, da si omočim kljun.
Ne boj se jim povedati.
Šeststo dolarjev...
- In če ne plačamo? - Saj jih poznaš. Beštije so!
Fanucci vlada četrti z Maranzallovim blagoslovom
in s soglasjem policije. Moramo plačati. Dvesto vsak in konec besedi.
- Moramo plačati? - Vito, prepusti to nam.
On je sam, mi smo trije. Poleg tega smo oboroženi.
Čemu bi mu dajali svoj denar?
Ne razumeš? To je njegovo ozemlje!
Dva pobiralca stav poznam, ki Fanucciju ne dajeta ničesar.
Koga?
Joeja Grka in Franka Pignattaro. Fanucci ne dobi od njiju niti solda.
Zagotovo kdo pobira davek za Maranzallo.
Plačali bomo, tako bo najboljše za vse. Ne delaj si skrbi.
Kar vama bom povedal, naj ostane med nami.
Če hočeta, mi dajta petdeset dolarjev vsak, pa bom plačal Fanucciju.
Jamčim, da bo sprejel.
Če pravi, da hoče dvesto, se ne šali, Vito.
Pomenil se bom z njim.
Meni prepustita.
Vse bom uredil.
Prijateljem nikoli ne lažem.
Jutri pojdita skupaj k Fanucciju. Zahteval bo, da plačata.
Recita, da bosta plačala kolikor zahteva. Brez ugovorov.
Potem ga obiščem jaz in ga prepričam.
Ampak nikar se ne prerekajta z njim, ker je vsaj tako prebrisan kot vidva.
Kako ga boš prepričal, naj vzame manj?
To naj vaju ne skrbi.
Samo ne pozabita, da sem vama naredil uslugo.
- Sprejmeta? - Ja.
Njegovi domači so zunaj. Fanucci je sam v kavarnici.
Vito, mojih petdeset dolarjev. Buona fortuna.
Res misliš, da bo sprejel?
Moje ponudbe ne bo zavrnil. Ne skrbita.
Če sem prav videl, je pod klobukom sto dolarjev.
Res je.
Samo sto dolarjev.
Za zdaj nimam več, kaj hočete?
Brez dela sem, dajte mi še nekaj časa.
Saj razumete?
Dosti si upaš, mladec!
Kako, da še nisem slišal zate?
Poguma ti ne manjka.
Našli ti bomo kakšno dobro plačano delo.
Brez zamere, prav? Sporoči mi, če lahko kaj storim zate.
Dobro si se odrezal.
Veselo praznuj!
Kaj imaš tam?
Michael... Tvoj oče te ima zelo rad, veš. Zelo.
G. Cicci, od leta 1942 do danes
ste bili zaposleni v podjetju Genco Olive Oil, ali ne?
Tako je.
V resnici ste bili član zločinske organizacije Corleonov.
Ne, pri nas pravimo temu družina. Družina Corleone.
Kakšen položaj ste imeli v njej?
Najprej sem bil navaden vojak, kakor večina.
- Kaj to pomeni? - Saj veste, pešak.
Ne, ne vem. Pojasnite.
Ko šef ukaže, naj na koga pritisnem, pritisnem na petelina. Razumete?
Gospod Questadt.
Torej ubijate ljudi?
Ubijate ljudi... Na ukaz nadrejenih.
Drži, gospod odvetnik.
Glava družine pa je Michael Corleone?
Michael Corleone, ja.
Ste kdaj dobili tak ukaz od Michaela Corleona?
Ne, z njim nisem nikoli govoril.
G. Cicci, lahko podkrepite svoj odgovor?
- Kaj naj? - Lahko obširneje pojasnite?
Povejte, ali je bil med vama vedno vmes tretji človek?
Posrednik med vami in med nadrejenimi, ki so izdajali ukaze.
Posrednik, ja. Družina je imela veliko posrednikov!
Kar zabavajte se, g. Cicci, članom odbora se ne zdi smešno.
Povej, mama.
Kaj je mislil oče, tako, sam pri sebi?
Moral je zdržati.
Gotovo... Zaradi družine.
Misliš, da bi jo zato, ker je moral prenašati to breme...
Bi jo zato lahko...
...izgubil?
O ženi premišljuješ, o otroku, ki sta ga izgubila.
Saj bosta imela drugega.
Ne, mislil sem... Ali lahko izgubim družino.
Družine ne moreš nikoli izgubiti.
Ampak časi se spreminjajo.
Ne, ne, v veselje mi je. Obdržite denar.
Podarjam vam jih.
Nadvse prijazno od vas. Če boste kdaj kaj potrebovali, me obiščite.
Gospa Colombo, čemu ste prišli k meni?
Vaša žena mi je dejala, naj vas prosim za pomoč.
Nikogar nima. V težavah je, revica.
Sosedje so lastniku povedali, da ima psička.
Ukazal ji je, naj se ga znebi.
Njen sinek je navezan nanj, zato ga je skrila.
Ko je lastnik to odkril, ji je odpovedal stanovanje.
Zdaj jo meče na cesto, četudi bi se znebila psa.
Sram me je! Grozi, da me bo vrgel ven s policijo.
Žal mi je, ampak...
Lahko vam dam nekaj denarja za selitev.
Ne morem iti drugam!
Govorite z njim! Povejte mu, da hočem ostati tukaj!
- Kako se piše? - Roberto.
Na Četrti cesti stanuje.
Šipe razbijajo, svinjajo po tleh...
Svinjak, vam rečem.
Dovolite. Vito Corleone sem. Ga. Colombo je prijateljica moje žene.
Po krivici jo mečete na cesto.
Uboga vdova je, nikogar nima, ki bi skrbel zanjo.
Brez svojcev je, nima denarja. Vse, kar ima, je ta soseska.
Prepozno. Stanovanje sem že oddal.
Dejal sem ji, da bom govoril z vami, da ste razumen človek.
Znebila se je živali, ki je bila vir njenih težav. Dovolite ji, da ostane.
Ne pride v poštev.
- Ste Sicilijanec? - Ne, Kalabrež.
Za uslugo vas prosim, saj sva skoraj rojaka.
Stanovanje sem že oddal!
Kaj naj rečem novim najemnikom? Pa tudi plačajo več.
- Koliko več vsak mesec? - Pet dolarjev.
Tu imate za pol leta vnaprej,
toda to naj ostane med nama. Ponosna ženska je.
Čez pol leta se spet oglasite.
Pes seveda ostane. Prav?
Pes ostane.
Misliš, da mi lahko ukazuješ, kakor se ti zljubi?
Pazi, sicer te brcnem v sicilijansko rit, da boš letel po cesti!
Naredite mi to uslugo.
Ne bom je pozabil.
Povprašajte o meni prijatelje v soseski.
Povedali vam bodo, da znam biti hvaležen.
Kakšen burkež!
Tisti lastnik je prišel, Roberto. Gospodar podganjih lukenj.
Po vsej četrti je spraševal o tebi.
Oprostite. Sem prišel ob nepravem času, don Vito?
Kaj lahko storim za vas, don Roberto?
Kakšen nesporazum! Sveta mati božja!
Gospa Colombo ostane! Kaj pa drugega!
Vrnil vam bom vaš denar.
Un, due, tri, štiri, pet, šest, vse!
Kajti, don Vito, denar res ni vse.
Se smem usesti?
Sram me je spričo vaše dobrote do revice.
Najemnina ostane enaka!
Ne, celo znižal jo bom...
...za pet dolarjev. Prav?
Ne, za deset!
Vam smem kaj ponuditi, morda kavo?
Na zmenek zamujam, pozen sem. Drugič.
Oprostite mi, prosim.
Zelo rad bi še posedel z vami!
Pokličite me, kadarkoli boste želeli, pa bom pritekel!
Ne bomo ga več videli. Niti nosu ne bo pomolil iz Bronxa.
- Vito, kaj meniš? - Zdaj bomo šele služili denarce!
UVOZNO PODJETJE GENCO
Glasneje, prosim.
New York City.
- Ali ste sin Vita Corleona? - Da, sem.
- Kje se je rodil oče? - V Corleonu na Siciliji.
Ali ni bil v nekaterih krogih znan tudi kot Boter?
Med prijatelji je naslavljanje z botrom izraz naklonjenosti in spoštovanja.
G. predsednik, rad bi potrdil izjavo priče.
Med mojimi volivci jih je vse več, ki so italijanskega rodu,
in rečem lahko, da jih dobro poznam.
Njihovo podporo in prijateljstvo si štejem v čast.
S ponosom povem, da so nekateri med njimi moji najboljši prijatelji.
Obžalujem, g. predsednik, ker moram predčasno oditi,
čaka me namreč vodenje pomembne seje mojega odbora.
Preden grem, pa bi rad povedal to:
namen teh zaslišanj o mafiji nikakor ni
sramotenje poštenih ljudi italijanske krvi.
Iz izkušenj namreč vem,
da so italijanski Američani najbolj lojalni, vdani zakonom,
najbolj domoljubni in garaški državljani, kar jih je.
Sramotno bi bilo, če bi dopustili, da nekaj gnilih jabolk
umaže dobro ime vseh,
kajti od Krištofa Kolumba do Enrica Fermija,
vse do dandanes,
so naši domovini pionirsko utirali pot in stali na njenih branikih.
Sol te zemlje so, eden od njenih najtrdnejših opornikov.
Gotovo se strinjamo s spoštovanim kolegom.
G. Corleone, svoje pravice poznate.
Pred seboj imamo izjavo Willa Ciccija, ki je pričal pred vami in izpovedal,
da ste šef najmočnejše mafijske družine v državi.
- Ali ste? - Ne, nisem.
Pričal je, da ste osebno odgovorni
za umor načelnika newyorške policije leta 1947
in za umor moža po imenu Virgil Sollozzo.
- Ali zanikate, da je tako? - Da, zanikam.
Ali ni res, da ste leta 1950
načrtovali umore šefov vseh petih ''družin'' v New Yorku,
da bi si pridobili in utrdili svojo brezobzirno oblast?
- To je popolna neresnica. - G. Questadt.
Ali ste res večinski lastnik treh največjih hotelov v Vegasu?
Ne, nisem. Nekaj delnic imam v nekaterih hotelih, a ne veliko.
Imam tudi delnice IBM in IT&T.
Ste soudeleženi v igrah na srečo in v prodaji mamil v državi New York?
Ne.
Senator, moja stranka želi odboru prebrati izjavo.
G. predsednik, izjava se mi zdi povsem neprimerna.
Moja stranka je iskreno, brez zadržkov odgovarjala na vprašanja odbora.
Ni se sklicevala na pravico do molka, zato je prav, da ji ugodite!
Naj g. Corleone prebere izjavo. V zapisnik gre.
V upanju, da bom opral družinsko ime
in zato, da bi bili moji otroci deležni vrednot ameriškega načina življenja
brez madeža zaradi imena ali okolja,
sem prostovoljno, po svojih najboljših močeh sodeloval z odborom.
Osramočen sem, ker moram javno odgovarjati, da nisem hudodelec.
Prosim, da v zapisnik vnesete:
V drugi svetovni vojni sem častno služil domovini
in bil za dejanja pri obrambi dežele odlikovan z mornariškim križcem.
Nikoli nisem bil zaprt ali česa obtožen.
Ni dokazov, ki bi me povezovali s hudodelsko združbo,
s ''cosa nostro'', mafijo, ali kakorkoli že pravite temu,
s katerimi bi lahko seznanili javnost.
Nisem se skliceval na pravico do molka, čeprav bi se lahko.
Odbor pozivam, naj pokliče priče ali predloži dokaze zoper mene,
sicer pričakujem, da bo moje ime opral
z enakim pompom kot ga je umazal.
Globoko ste nas prevzeli, posebno s svojo ljubeznijo do domovine.
Zasedanje prekinjam do ponedeljka ob 10h,
ko bo obtožbe zoper vas potrdila priča,
tedaj pa vas utegnemo tudi obtožiti, da ste krivo pričali.
Naj vas opomnim, da ste dolžni priti.
Deset proti ena, si rekel, da bo molčal, jaz pa bom izgubil.
Govoriš kot moj pobiralec stav. Življenje mu dolgujem.
- Naspi se. - Ja.
Jutri je zate velik dan.
Novo obleko imaš, srajco, kravato.
Jutri zjutraj te bom celo obril,
da ne boš spravljal sodržavljanov v zadrego.
Moje življenje jutri ne bo vredno prebite pare.
Daj no! Že desetkrat sem ga videl.
Do smrti si preskrbljen, Frankie.
Sem ne bo nikogar, ne bo ti treba bežati.
Krasno. Prelepo. Sklenil sem kupčijo in pol.
Živel boš kot kralj. Junak boš.
Lepše ti bo kot marsikomu zunaj.
Kupčija in pol!
Živ je. Pentangeli je živ.
- Kako jim je prišel v pest? - Roth je vse zrežiral, Michael.
Ko se je Frankie šel pogodit z Rosati, so ga poskušali ubiti.
Mislil je, da si ga prevaral.
Policija ga je našla napol mrtvega, prestrašenega,
ker si se obrnil proti njemu.
Naprtili so mu posest orožja, stave, umor, pa še kaj.
FBI ga čuva kot punčico očesa. V vojaški bazi je.
Ne pridemo do njega. Po vseh petih točkah te lahko obtožijo.
Pa Fredo? Koliko ve?
Pravi, da nič. Jaz mu verjamem.
Roth... To je izpeljal brezhibno.
S Fredom se bom pogovoril.
Nimam kaj prida povedati, Mike.
Časa imava na pretek.
Vse so mi prikrivali.
Nisem vedel, kaj napletajo.
Pa zdaj? Mi lahko s čim pomagaš?
Si se česa spomnil?
Samo to, da imajo Pentangelija.
Nisem vedel, da te hočejo ubiti, Mike.
Prisežem, da ne.
Na Beverly Hills sem srečal Johnnyja Olo.
Pomeniti se je hotel z mano.
Rekel je, da z Rothom pripravljaš nekaj velikega.
In da se mi bo izplačalo, če mu pri tem pomagam.
Rekel je, da si trd pogajalec,
ampak z malce pomoči bi lahko vse pospešili.
Dobro bi bilo za družino, je dejal.
Si res verjel tej zgodbi? Si mu verjel?
Delež mi je obljubil!
- Zmeraj sem skrbel zate, Fredo. - Ti si skrbel zame?!
Moj mlajši brat si! Ti skrbiš zame, kaj?
Si kdaj pomislil na to? Si kdaj pomislil?!
''Pošlji Freda, naj uredi to, naj uredi ono!''
''Naj poskrbi Fredo za tisti nočni klub bogu za hrbtom.''
''Naj gre Fredo na letališče!''
Tvoj starejši brat sem, pa si me prezrl!
- Oče je tako hotel. - Jaz nisem!
Marsikaj zmorem, pameten sem! Ni tako, kakor pravijo.
Nisem neumen. Pameten sem in zaslužim si spoštovanje!
Je še kaj, kar mi lahko poveš o preiskavi?
Odvetnik senatnega odbora, Questadt, je Rothov človek.
Fredo...
Zdaj mi nisi nič več.
Ne brat ne prijatelj.
Ne poznam te več, počni kar hočeš.
Ne prikaži se v hotelih.
Ne hodi v bližino moje hiše.
Ko boš hotel obiskati mater, prej sporoči, da se ne bova srečala.
Razumeš?
Mikey.
Dokler je živa mati, se mu ne sme nič zgoditi.
Tu je več ljudi kot na kakšni tekmi.
- Hej, tam je Cicci! - Frankie Pet angelčkov...
Odbor začenja zaslišanje!
- Povejte svoje ime, prosim. - Frank Pentangeli.
- Kje ste se rodili? - V Pontenegru pri Palermu.
Kje stanujete zdaj?
V kasarni, z možmi od FBI.
Priča bo pod prisego izpovedala,
da vodi Michael Corleone mafijski imperij, ki obvladuje igre na srečo.
Med pričo in Michaelom Corleonom ni bilo posrednikov.
Priča bo naše obtožbe podprla do te mere,
da bomo Michaela Corleona lahko obtožili laganja pod prisego.
- Senator. - Hvala, predsednik.
Gospod Pentangeli...
G. Pentangeli, ste bili član družine Corleone?
Ste bili v službi poveljnika Petra Clemenze
in Vita Corleona, znanega kot Boter?
Nobenega botra ne poznam.
Svojo družino imam.
Gospod Pentangeli...
Nasprotujete svoji zapriseženi in podpisani izjavi.
Znova vas vprašam, javno in pod prisego:
Ste bili kdajkoli član kriminalne združbe, ki jo vodi Michael Corleone?
O tem ne vem ničesar!
Z njegovim očetom sva uvažala oljčno olje,
ampak to je bilo že zdavnaj.
Vašo zapriseženo izjavo imamo.
Podpisali ste, da ste ubijali na ukaz Michaela Corleona.
Zanikate priznanje? Se zavedate posledic, če ga zanikate?
FBI mi je ponudil dogovor,
pa sem si izmislil kup stvari o Michaelu Corleonu, da bi jim ustregel.
Ampak to so same laži. Vse same laži!
Govorili so:
''Michael Corleone je naredil to'' in ''Michael Corleone je naredil ono''.
Jaz pa sem kimal: ''Ja, seveda. Zakaj pa ne?''
G. Corleone, poznate gospoda, ki sedi na vaši levi?
Na to lahko odgovorim jaz.
Vincenzo Pentangeli je.
- Je v sorodu s pričo? - Mislim, da je njegov brat.
- Bi privolil v pričanje pod prisego? - Ne razume angleško.
Na svoje stroške je pripotoval, da bi pomagal bratu.
Ni prejel sodnega vabila in doma velja za častivrednega moža.
- Torej o tem ne ve ničesar? - Kolikor vem, ne.
Bom že ugotovil, kaj se dogaja! Zaslišanje je končano.
- Priča lahko odide. - Senator!
Senator! Odbor nam dolguje opravičilo!
Odbor nam dolguje opravičilo. Opravičilo, senator!
- Michael, dovoliš? - Živio, ljubica.
Otroka sta zunaj. Odhajamo.
Kako? Jutri odpotujemo.
Rocco?
V svoji sobi bom, Mike.
Michael, ne grem nazaj v Nevado.
Otroka sem pripeljala, da se poslovita od tebe.
Privoščim ti, da si zmagal.
Ves čas sem vedela, da si preveč zvit, da bi te potolkli.
- Ne bi sedla? - Ne, ne bom dolgo ostala.
Rad bi se pogovoril s tabo.
O tem, kar sem premišljeval, kar želim spremeniti.
Za spremembe je prepozno.
- Nisem hotela načenjati... - Kaj misliš s tem, ''prepozno''?
Kaj se je v resnici zgodilo s Pentangelijem?
- Brat je prišel, da bi mu pomagal. - Nisem vedela, da ima brata.
Kje je zdaj?
Na letalu za Sicilijo.
Samo pokazati se je moral.
To zadeva samo njiju, Kay. Jaz nimam nič s tem.
Ne govori, da odhajaš. Ne ti ne otroka!
Moja žena si in to sta moja otroka. Ljubim te. Ne dovolim ti oditi!
Praviš, da me ljubiš, pa govoriš o dovoljenju!
Stvari med moškimi in ženskami se ne bodo nikoli spremenile.
Poglej, kaj se je zgodilo z nama.
- In kaj se dogaja z najinim sinom! - Z njim je vse v redu!
- Ni vse v redu! - Tega ne bom poslušal.
- Anthony je... - Ne bom te več poslušal!
Dovolj!
Zdaj ne čutim do tebe nobene ljubezni.
Nisem si mislila, da bo kdaj prišlo do tega.
Kay...
Jutri odidemo.
Pelji otroka nazaj v njuno sobo.
- Michael, nisi me slišal. - Kay, kaj hočeš od mene?
Misliš, da ti bom pustil oditi? Da mi lahko vzameš otroka?
Me ne poznaš? Ne veš, da to ni mogoče,
da bom uporabil vse možnosti, da to preprečim?
Ne veš tega?
Kay...
Sčasoma si boš premislila.
Vesela boš, da ti nisem dovolil oditi.
Vem, da bo tako.
Vem, da kriviš mene, ker si izgubila otroka.
Ja.
Vem, koliko ti je pomenil.
Vse bom popravil, Kay.
Prisežem, da bom.
Spremenil se bom.
Vem, da se lahko.
Pozabila boš na tega otroka...
...in imela bova drugega. Živela bova naprej, skupaj.
- Živela bova naprej. - O, Michael!
Res si slep.
Otroka nisem izgubila.
Naredila sem splav.
Znebila sem se ga, Michael, ker se je najin zakon izrodil
v nekaj nesvetega in zlega!
Nisem ga hotela, Michael!
Nisem več hotela rojevati tvojih sinov na ta svet!
Splavila sem, Michael.
Sin je bil in dala sem ga ubiti, kajti to se mora nekje končati!
Zdaj vem, da je vsega konec. Tako kot sem vedela tedaj.
Tega mi ne bi odpustil, Michael. Nikoli.
Ne s to vašo sicilijansko tradicijo, ki se vleče že dva tisoč...
- Otrok ne boš odpeljala. - Bom.
- Otrok ti ne dam! - Tudi moja sta.
Fredo, nesi to nonici.
Don Ciccio, jaz sem, Tommasino.
V čast si štejem, da vam lahko predstavim
družabnika iz Amerike, iz New Yorka.
Ime mu je Vito Corleone.
Naše oljčno olje mu bomo pošiljali. Za podjetje Genco Olive Oil.
Pomemben uvoznik je, Don Ciccio.
Radi bi vaš blagoslov in dovoljenje, da začnemo delati.
Kje je ta mladenič iz New Yorka?
Naj stopi bližje.
Na daleč bolj slabo vidim.
Moje spoštovanje, don Ciccio. Dajte mi svoj blagoslov.
Bog bodi s tabo!
Kako ti je ime?
Privzel si ime kraja!
- Pa oče, kako mu je ime? - Antonio Andolini.
Glasneje, slabo slišim.
Moj oče je bil Antonio Andolini
in to je zate!
Michael, pomahaj v slovo.
Živio, Al.
Utegneš trenutek, Tom?
Kje je Mike?
Čaka, da odideš.
- Ga lahko vidim? - Obžalujem, Fredo. Ne.
- Smem k njemu? - V čolnarni je.
Jaz sem, Connie.
Michael...
Rada bi prišla domov, če ti je prav.
Pride tudi Kay?
Ne.
Michael, Fredo je prišel k mami.
Vprašal je po tebi, pa je Tom rekel, da ga nočeš sprejeti.
Tako je.
Otroka, bi šla malo ven?
Prosim. Rada bi se pogovorila s tabo.
Michael, dolga leta sem te sovražila.
Nalašč sem počela stvari, ki so mi škodovale, zato, da bi vedel...
Da bi te prizadela.
Ti pa si nosil breme za vse nas, kakor prej oče.
Zato ti odpuščam.
Lahko ti odpustiš Fredu?
Tako ganljiv je. Brez tebe je tako nemočen.
Zdaj me potrebuješ, Michael. Rada bi skrbela zate.
Connie...
Tom, usedi se.
Naš prijatelj in družabnik Hyman Roth je v časnikih.
- Že veš? - Menda je v Izraelu.
Vrhovno sodišče v Izraelu mu je zavrnilo prošnjo za naselitev.
Potni list so mu razveljavili. Samo v ZDA se lahko vrne.
Včeraj je prispel v Buenos Aires.
Milijon dolarjev je ponudil, da bi smel ostati.
- Zavrnili so ga. - V Panami bo poskusil.
Panama ga ne bo sprejela. Niti za deset milijonov ne.
Tako ali drugače bo živel še največ pol leta.
Že dvajset let umira za srčnim infraktom.
- Letalo bo pristalo v Miamiju. - Tam naj ga pričakajo.
Nemogoče. Predali ga bodo davčni upravi in FBI.
Ni nemogoče. Nič ni nemogoče.
- Ne bomo se mogli prebiti do njega! - Tom, presenečaš me.
Če je v tem življenju kaj gotovega...
Če nas zgodovina uči česarkoli,
nas to, da lahko ubijemo kogarkoli.
- Rocco? - Težko, ne pa nemogoče.
Dobro.
Zakaj si me prej vprašal, če je kaj narobe?
Mislil sem, da boš povedal, da se z družino seliš v Vegas
in da so ti ponudili mesto podpredsednika hotelov Houstan.
- Mislil sem, da mi boš povedal. - Za ponudbo, ki sem jo zavrnil?
- Torej k poslom. - Prav.
Premisli, Michael.
Roth in bratje Rosato so na begu. Je vredno? Smo dovolj močni?
Ima to smisel? Zmagal si. Moraš res pobiti vse?
Ne čutim potrebe, da bi pobil vse. Samo svoje sovražnike.
Se lahko zanesem nate ali ne?
Če se ne morem, raje vzemi ženo, družino in ljubico,
in jih preseli v Las Vegas.
Zakaj me hočeš prizadeti? Vedno sem ti bil zvest. Kaj naj to pomeni?
- Torej ostaneš? - Seveda ostanem.
Kaj naj storim?
Hej, Anthony...
Naj te naučim, kako ujameš velike ribe?
- Bi ti bilo všeč? - Prav.
Ko sem bil tvojih let,
sem šel z brati in z očetom na ribolov. Vsi smo šli,
ampak ribo sem ujel samo jaz.
Drugi niso ujeli nič. Ti povem, zakaj?
Vsakič, ko sem vrgel trnek, sem zmolil zdravamarijo,
in vsakokrat sem kaj ujel.
Mi verjameš? Res je. V tem je vsa skrivnost.
- Bi poskusil na jezeru? - Prav.
Kaj še imaš?
Vse bo v redu.
- Se je moj brat vrnil domov? - Je, ne skrbi.
Desetkrat bolj žilav je kot jaz. Zelo staroveški je.
Niti obedovati ni hotel, tako se mu je mudilo nazaj.
Tak je! Nič ga ne zvleče z domačije.
Tukaj bi lahko uspel, imel svojo družino.
Tom...
...kaj hočeš, da storim?
Frankie...
Zmeraj te je zanimala politika, zgodovina.
Spomnim se, kako si pripovedoval o Hitlerju.
Še zdaj veliko berem. Dobre knjige imajo.
Poznal si vse stare mačke, ki so družine povezali v organizacijo
po načelu rimskih legij, z regimenti, poveljniki, vojaki.
- In to zelo uspešno. - Ja, uspešno.
To so bili dobri stari časi, veš.
Bili smo kot rimski imperij.
Družina Corleone je bila močna kot rimsko cesarstvo.
Ja...
Nekoč je bilo tako.
Frankie...
Ko je zarota proti cesarju spodletela,
so zarotnikom vedno dali možnost,
da so družine obdržale premoženje.
Ja, ampak samo bogatim.
Nepomembneže so ubili in njihovo imetje je dobil cesar.
Če pa so se ubili sami, se ni zgodilo nič.
In za družine je bilo poskrbljeno, ne?
Plemenita ponudba.
Ja.
Šli so domov...
...sedli v vročo kopel...
...si odprli žile...
...in izkrvaveli.
Včasih so imeli prej celo poslovilno zabavo.
Nič ne skrbi, Frankie Pet angelov.
Hvala, Tom. Hvala.
- Tom. - Addio.
Kay... Oditi moraš.
- Tako ljubka si... - Pohiti. Domov prihaja.
Anthony... Daj mamici poljubček.
Anthony, poljubi mamo!
Anthony, poslovi se od mame. Rada te imam, Anthony.
Kay, prosim.
Prav.
Mary, pridi k meni.
Anthony...
Anthony, prosim. Samo en poljubček.
Počasi.
Anthony!
- Tukaj je. Ribe greva lovit. - Ne!
Z Michaelom gresta v Reno.
Sranje.
Prav, torej greš z očetom v Reno.
- Jutri bova ribarila, velja? - Prav.
Hej, Anthony...
Veš kaj? Eno bom skrivaj ujel zate.
Pojdiva.
- G. Roth, z nami morate. - Razumem.
Kaj pravite na odločitev izraelskega sodišča?
Upokojenec sem.
Žid sem, v Izraelu sem hotel preživeti jesen svojega življenja.
Hej, Frankie! Pridi na partijo kart.
Frankie!
Je vaše premoženje res vredno tristo milijonov?
Upokojen vlagatelj sem, živim od pokojnine.
Domov sem prišel zaradi volitev.
Niso mi dovolili voliti zunaj države.
Jezus Kristus.
Zdrava Marija, milosti polna, Gospod je s teboj.
Blagoslovljena si med ženami.
Blagoslovljen je sad tvojega telesa, Jezus.
Sveta Marija, mati Božja, prosi za nas grešnike...
Hej! Poslušajte, vsi. To je moj prijatelj, Carlo Rizzi.
- Brata Freda poznaš. - Ja.
Moj polbrat Tom, njegovo dekle Theresa.
Ta ljubka žverca je moja sestra Connie.
Pozdravi Carla. Čeden fant je, kaj?
Tisti zaspane tam je Mike. Naš pridni Janezek.
Sedimo. Pogovarjajta se.
Hej, gospod Einstein...
- Torta. - Sally, semkaj!
- Nisem si upal. - Pridi.
- Kje je oče? - Nakupuje.
Pokaži jo.
Čudovito!
- Naj postavim svečke? - Daj. Pomagaj ji, Carlo.
- Kaj je to? Rum? - Ja.
Ne dotikaj se jedi, dokler ne pride oče.
Ali ni grd?
Niso Japonci predrzni? Na očetov rojstni dan so nas zbombardirali.
Niso vedeli, da praznuje.
Nič čudnega, po embargu na nafto.
Prekoračili so mejo! Navijaš zanje?
- 30.000 prostovoljcev se je javilo. - Tepci...
- Zakaj so tepci? - Nehajmo govoriti o vojni.
S Carlom se pogovarjaj.
Tepci so, ker nosijo glavo naprodaj za tuje ljudi.
- Tako govori oče. - Točno!
- Življenje tvegajo za domovino. - Domovina ni tvoja kri.
- Jaz čutim drugače. - Pa pusti študij in pojdi v vojsko!
Sem ga že.
V mornarico sem vstopil.
- Zakaj nisi prej povedal? - Kako to misliš?
- Oče ti je komaj izposloval odlog. - Nisem prosil zanj.
Nisem ga hotel.
Mir! Nehajta!
- Smrkavec! - Sonny, usedi se.
Mama, očka se spet pretepa!
Pokaži Carlu božično drevo.
Lepo.
Stri očetu srce za rojstni dan.
Krasno, Mike. Čestitam.
Ne dajaj mu potuhe!
Prinesi mi pijačo. Takoj!
Ne razumeš. Oče ima s teboj načrte.
Pogosto se pogovarjava o tvoji prihodnosti.
O moji prihodnosti se pogovarjata?
-O moji prihodnosti. - Mikey, velike upe goji zate.
- Živel bom, kakor bom hotel. - Ti je študij skisal možgane?
Je že tu!
Pridi.
Tepec!
Presenečenje!
Saj onje fant od fare, saj onje fant od fare,
nikjer mu enakega ni. Nikjer mu enakega ni!