www.БалканДоwнлоад.орг
Превод: ТЕЛЕГОН
Од када дошли смо на планету
Заслепио нас је сунчев сјај
Пробуди се, читав чека те свет
Поглед твој му не назире крај
Све тајне открити мораш
Јер ово постао је наш топли дом
Сунце једри к'о брод кроз свој модри свод
Све нас носи у окриљу свом
То је животни круг
Што нас води све
Кроз очај и надање
Кроз љубав и веру
Док не откријеш свој дом
Само прати свој пут
У кругу
У кругу животном
То је животни круг
Што нас води све
Кроз очај и надање
Кроз љубав и веру
Док не откријеш свој дом
Само прати свој пут
У кругу
У кругу животном
КРАЉ ЛАВОВА
Живот није праведан, зар не, мали мој пријатељу?
Док су неки рођени да уживају у гозби,
други живот проводе у мраку, молећи за остатке.
С моје тачке гледишта
ти и ја смо потпуно исти.
Обојица желимо да нађемо излаз.
Краљ долази! Ово није вежба.
Величанство је затражило пријем. Када уђе, устаћеш и поклонити се.
Зазу, због тебе сам изгубио ручак.
Одговараћеш Муфаси јер си пропустио јутрошњу свечаност.
Ја не одговарам никоме. -Скаре? Скаре!
Немој тако да ме гледаш. -Да ли си гладан, Зазу?
Можда можемо да презалогајимо! -Не можеш да ме поједеш!
Забрањено је јести чланове краљевог савета!
Не, молим те! Престани! -Скаре!
Види ти то ко се спустио међу свет.
Сараби и ја те нисмо видели на Симбином представљању.
Је л' то било данас?
Мора да сам сметнуо са ума. Наравно да нисам желео да укажем непоштовање
према његовој висости нити Сараби.
Као што знаш, изразито поштујем краљицу.
Као краљев брат требало је да будеш први у реду.
Био сам први у реду. Или се не сећаш?
Све док се пресветли принц није родио.
Не окрећи ми леђа, Скаре.
Не, Муфаса, можда није требало да ти мени окренеш леђа.
Да ли је то изазов?
Не бих ни помислио да те изазовем, поново.
Мудра одлука. Ти ниси дорастао његовој висости.
Ако је мозак у питању, добио сам највећи део,
али ако гледамо сирову снагу, бојим се да ће мој старији брат
заувек водити. -Не заувек.
Једног дана ће нас мој син водити.
Симба ће бити твој краљ. -Живео краљ.
Шта ћу са њим? -Ма хајде.
Требало га је протерати из Племенске земље одавно.
Он ми је брат, Зазу, ово је његов дом.
Док сам краљ то се неће променити. -У породици увек један штрчи.
Имао сам рођака који је мислио да је детлић.
Закуцао се главом у дрво, а наши кљунови нису за то.
Стално се повређивао. Отишли сте. Стижем, висости.
Симба.
Тата, да ли си будан?
Тата, пробуди се! Тата!
Тата! -Син ти је будан.
Пре свитања он је твој син.
Идемо. Рекао си да могу у обилазак с тобом данас.
Данас је почело. Обећао си! Устао си?
Учинимо то! -Учинимо то.
Шта је прво? Дати наређења за лов? Отерати зле уљезе?
Тата, идеш погрешним путем!
Тата? Не би требало да се пењем овде.
Гледај, Симба.
Све докле светлост допире наше је краљевство.
Владаш свим тим? -Да.
Али време краља као владара
долази и одлази попут сунца.
Једног дана, заћи ће сунце над мојом владавином,
а изаћи ће с тобом као новим краљем.
Све ово ће припадати мени?
Не припада ово никоме, али на теби је да га чуваш.
Велика одговорност. -Све докле светлост допире?
То дрвеће? И појилиште?
И та планина? И иза тих сенки? -Не смеш ићи тамо, Симба.
Зар краљ не може да ради шта год пожели и заузме територију?
Док остали траже оно што могу да узму,
прави краљ трага за оним што може да пружи.
Све што видиш опстаје заједно у осетљивој равнотежи.
Краљ мора да разуме ту равнотежу и поштује сва бића
од мрава што гмиже до скакутаве антилопе.
Али зар ми не једемо антилопе?
Да, Симба, али ми дозволи да објасним.
После смрти наша тела одлазе у траву.
Антилопе ту траву пасу,
тако да смо сви повезани у великом животном кругу.
Висости! -Добро јутро, Зазу. Имаш ли извештај?
Да, висости. Десет фламинга стоје на једној нози.
Две жирафе се "мачују" вратовима. Шушка се
да су леопарди у некој журби. -Спреман за мало забаве?
Притаји се. -Могу ја ово.
Опази ветар, сенке и чекај прави тренутак да се устремиш.
Ма хајде! То је вест!
Веома добро!
Висости!
Хијене су у Племенској земљи у лову!
Где је Сараби? -У предводници. -Зазу, одведи Симбу кући.
Допусти да пођем. Могу да помогнем. -Не, сине. Остаћеш са младунцима.
Ја нисам младунче.
Хајде, идемо кући.
Ево нас.
Сада иди и играј се са осталим младунцима.
Сјајно.
Ако желиш да убијеш нешто, ветар треба да ти односи мирис.
Знам да ловим, стриче Скар.
Онда се надајмо да нас бубе никад неће напасти.
Врати се у јазбину, Симба. Ја не чувам младунце.
Младунце? Ја ћу бити краљ Племенске стене.
Отац ми је показао краљевство. Рекао је да ћу ја владати свиме.
Је ли тако? -Размисли о томе.
Када будем краљ, мораћу да ти издајем наређења.
Говорићу ти шта да радиш. Није ли то чудно?
Ниси ни свестан.
Отац ти је показао цело краљевство?
Је ли ти показао сенке изван граница на северу?
Не, рекао је да никада не смем тамо отићи.
И потпуно је у праву.
Гробље слонова није место за младог принца.
Гробље слонова? -Боже, рекао сам превише.
Иако претпостављам да би сазнао временом, пошто ћеш постати краљ.
Јеси ли био тамо? -Сви смо били. То није место за младунче.
Све те труле кости,
и ватрене баре из којих цури блато.
Труле кости? Блато које цури? -Обећај да ћеш остати подаље.
Сада иди.
И запамти,
ово је наша мала тајна,
висости.
Нала! Хајде, морамо да идемо.
Где? -До појилишта. -Симба, чистим је.
А треба и тебе очистити. -Али, мама...
Могу то и сам. -Мируј.
Квариш ми гриву! -Хајде, иза ушију.
Ма хајде, мама!
Све је чисто. Можемо ли да идемо?
Нема хијена. Управо сте их отерали.
Само до појилишта и никуда даље.
И иди насупрот ветра.
Још нешто. Зазу ће ићи са вама.
Зазу? -Зазу иде, или ви не идете.
Напредујемо. Наставите, крећимо се.
Где ми заправо идемо? -Како си знала? -Ти мрзиш воду.
Чуо сам за једно место. Најневероватније, чудесно...
Само реци где. -На гробље слонова.
Колико је далеко? -Није далеко. Тик до сенки.
Не брини, сви су били тамо. -Никада нисмо ишли тако далеко.
Шта ако се изгубимо? -Опусти се, Нала.
Обишао сам цело краљевство са оцем јутрос.
Немаш разлога за бригу. -Имам један.
Непосредна опасност. Нешто се приближава.
Повлачим то. То је моја сенка. -Како да се отарасимо додоа?
Веруј ми, ја ћу то средити. Прати ме у слободу.
Није ли прелепо видети будућег краља и краљицу заједно.
Могао бих да се истопим. -Како то мислиш "будућа краљица"?
Једног дана ви ћете бити верени.
Вереници. Заручници.
Симба, да ли причаш птичији? -Венчани!
Једнога дана бићете венчани.
Једно за друго.
То се неће десити, Зазу. -Никада, икада.
Нала и ја смо пријатељи, а уз то се плаши носорога!
Он никада није јео импалу. -Пробао сам једном.
Никада се нећемо венчати. -Да игноришеш традицију?
С таквим ставом бојим се да ћеш бити јадан неки краљ.
Нико ми неће говорити где да идем, шта да радим или кога да оженим.
Неће бити краља попут мене. -Симба, не можеш да избегнеш
своју судбину. -Само гледај.
Ја ћу бити моћан краљ и сејаћу страх
Али још увек ћосав краљ си ти, зато боље штеди дах
И бићу као нико пре, непоновљив лик
Увежбаћу поглед строг и језиви крик
За сада ти и не иде та ствар
Једва чекам да постанем краљ
Чека те дуг пут, млади господару. Ако мислиш
Неће бити "мораш". -Када то кажем
Неће бити "дођи". -Имам разлог
Неће бити "немој", неће бити "слушај"
Па, слушајте ме! -Радићу шта прија срцу мом
Не долази у обзир. -Тераћу по свом
Мислим да је време да ми попричамо насамо
Краљ не тражи савет малом пернатом
Ако водићеш монархију тим путем, добро знај
Да напуштам службу и одлазим из Африке, и мом учењу је крај
Момак је одлутао у велики даљ. Симба
Једва чекам да постанем краљ
Симба!
Не видим те! Мораш ми бити пред очима све време. Изгубио сам га.
Знам шта радите! Куда си кренуо, Симба?
Ма дајте!
Не можеш да се сакријеш, Симба!
Заклео сам се да ћу да те штитим.
Слушај ме сад добро.
Извините што вам клепећем у лице, јесте ли видели...
Он је мали лав. Мали је, али симпатичан.
Погледајте лево
Па на десну страну
Видећете мене у крупном плану
Још не! -Запевајте сложно сви у глас
И брзо, јако, сад је прави час. -Видим вас доле
И младом Симби подршку да даш
Једва чекам да постанем краљ
Једва чека да постане краљ
Једва чекам да
Постанем краљ
Изгубио сам га! Муфаса ће ме очерупати.
Ово није добро.
Стварно смо му побегли. -Знам шта мислиш. Будући краљ је геније.
Шалиш се, никад се не би извукао без своје краљице.
Заборављаш нешто? Краљице нема. -Слободно понови. Пре бих се удала
за мравоједа. -Срећно у потрази за оним који би пристао.
И теби да одеш без модрица. -Дај све од себе.
Имам те! Дугујеш ми извињење.
Никада!
Имам те, поново.
Нала, стани! Шта је то?
Нећеш ме преварити, Симба. Знам да нема ничег...
Ово мора да је то.
Хајде!
Симба, далеко смо изван Племенске земље.
Нашли смо га, Нала. Знаш ли шта то значи?
Да можемо кући. -То значи да нас неће третирати као да смо младунци.
Симба, сиђи! Могло би бити опасно.
Опасно? Ја се опасности смејем у лице.
Супер!
Јеси ли чула то? -Симба, хајде!
Показао си колико си храбар. Сунце залази. Ја нећу само седети овде...
Види ти то.
Нисмо данас очекивали госте.
Да ли би вас двоје младунаца хтели да останете на вечери?
Да, останите, јер изгледате као поноћна ужина.
Можеш ли да ми даш мало простора? -Помажем.
Разговарали смо о овоме. Приступам сам.
Одвлачим им пажњу док их остали не окруже. -У реду, извини.
Не извињавај се, већ то уради. -На овај оброк чекам цео живот.
Каква неочекивана част појести сина краља.
Чекај, краљ? Мислиш на знаш већ кога ко влада знаш већ где?
Муфаса није мој владар!
Не можеш ме повредити, јер сам ја будући краљ!
Говори ми шта да радим.
Очева снага зрачи из њега.
Питам се каквог ли ће сва та храброст бити укуса?
Пусти их, Шензи!
Направили су грешку, страшну грешку!
Ако ово учиниш, почећеш рат с Муфасом!
Хијене и лавови су у рату од почетка времена.
Муфасина лоза ће се овде прекинути!
Бежите!
Не дозволите да побегну!
Хајде!
Јеси ли чуо то? Будући краљ!
Немој ме повредити. Уради то поново!
Ако се икада поново приближиш мом сину...
Не, Муфаса. Никада, никада више.
Упозорена си, Шензи.
Мислила сам да си заиста храбар.
Зазу?
Поведи Налу ка Племенској стени.
Да, висости.
Не будите престроги. Сећам се једног тврдоглавог младунца
које се стално уваљивао у невоље.
А постигао је неки значај, зар не, висости?
Морам свог сина научити лекцију.
Пођимо, Нала.
Симба?
Намерно ме ниси послушао.
Знам. -Могао си да настрадаш.
И још горе, довео си Налу у опасност.
Да ли схваташ шта си довео у питање?
Угрозио си будућност чопора.
Желео сам да ти докажем да могу да будем храбар као ти.
Храбар сам само када морам, када немам избора.
Али ти ниси уплашен ничега.
Данас сам био. -Заиста?
Да, мислио сам да те могу изгубити.
Изгледа да се и краљеви могу уплашити.
И више него што можеш да замислиш. -Али знаш шта? -Шта?
Мислим да су се те хијене уплашиле још више.
То је зато што се нико не качи са твојим татом.
Дођи овамо.
Тата? Ми смо пријатељи, зар не?
Тако је. -И увек ћемо бити заједно?
Дозволи да ти кажем нешто што је мени мој отац рекао.
Погледај у звезде. Чувени краљеви из прошлости
нас посматрају са тих звезда.
Стварно? -Да. Ако се икад осетиш усамљено,
само се сети да ће краљеви
увек бити ту да те усмеравају.
А бићу и ја.
Али не видим их, тата. -Само гледај, сине.
Само гледај.
Муфаса је јак. Много је јачи од нас.
Дај ми мало простора. -Шта? -Можеш лежати било где у пећини.
А где би хтео да... -Треба ми простора, у реду? -Добро.
Не кажем да си био лош. Био си сјајан.
Али он је... -Чини ми се да радиш то намерно.
Био је храбар, жилав, енергичан. -Сада си само напоран.
Доброг држања. -Следећи пут ћу Муфасу научити незаборавну лекцију.
Имаш среће! Он је иза тебе. -Муфаса?
То није краљ.
Ви будале сте лишили вашу земљу свих облика живота.
А ипак су се два младунца која сам вам послао вратила жива.
Мораћемо онда тебе да поједемо уместо њих.
Зашто појести један оброк
када се можете гостити до краја живота?
Шта нам ти то можеш понудити?
Место где можете напунити ваше стомаке.
Место где можете убијати докле светлост допире.
Племенска земља није твоја да би је дао. Краљ контролише ловишта.
Зато ћемо да га убијемо.
Муфаса је показао превише уздржаности
када је у питању лов.
Кад ја будем краљ, моћни ће моћи да узму шта год пожеле,
јер стомак хијене никада није пун.
Муфаса је прејак да би га изазвали.
Муфаса за старо је гвожђе
Тек сенка је лав бивши тај
Сад време је новога вође
Режиму је староме крај
Знај, мења се судбина лавља
За покрет хијена је час
У мени сад план паклен куља
А данас се тиче и вас
Буди спреман за велики преврат
Буди спреман за поредак нов
Јер знам да сам кадар да будем и гадан
Док завере снујем и планове кујем
Бићу краљ прави, у сјају и слави
И даћу вам сву своју моћ
Нека вам зуб буде оштар и јак
На мој знак
Нека вам зуб буде оштар и јак
На мој знак
Тата је био прилично љут на мене. -Зато смо овде, Симба.
Знам начин како да му се искупиш.
Поклон због ког ће заборавити да се то догодило.
Али он је краљ. Шта му могу дати?
Твој урлик. -Мој урлик? -Да. Јеси ли чуо то?
У овај кланац сви лавови долазе по свој урлик.
Сви? Чак и мој отац?
Чак је и Муфаса овде дошао у твојим годинама.
Одбијао је да оде док му се урлик није чуо и ван кланца.
Скроз до горе? -Тада ћеш знати да си га нашао.
Уз мало вежбе више те никада неће звати младунцем.
Пази сад.
Укапираћеш, Симба. Само ти треба времена.
Обићи ћу те касније.
Отац ће бити јако поносан, зар не?
То ће бити поклон који никада неће заборавити.
Муфаса, брзо!
Стампедо је у кланцу! Симба је тамо доле!
Симба? -Наћи ћу га.
Зазу!
Држи се, помоћ стиже!
Ено га! На том дрвету!
Стижем, Симба! Држи се!
Ја ћу им помоћи! Ти обавести чопор!
Иди!
Тата! -Симба!
Приђи, сине. Скочи!
Тата!
Скаре!
Помози ми.
Живео краљ!
Не!
Тата?
Тата!
Тата?
Хајде, пробуди се.
Упомоћ! Било ко, упомоћ!
Симба! Шта си учинио?
Дошло је до стампеда. Покушао је да ме спасе.
То је била несрећа. Нисам желео да...
Наравно да ниси. Нико не жели да се ове ствари десе.
Али краљ је мртав, а да тебе није било
био би и даље жив.
Твој отац је полагао толике наде у тебе.
Дао ти је тако много прилика.
А ти си му се овако одужио.
Нисам знао. -Шта ли ће твоја мајка мислити?
Син који је проузроковао смрт оца.
Дете које је убило краља.
Шта ћу да радим?
Бежи.
Бежи одавде, Симба.
Бежи и никада се не враћај!
Убиј те га.
Сиђите доле и постарајте се да је мртав.
Шалиш се? -Извини.
То је добра удаљеност. -Добро.
Ниједно младунче не би могло преживети тај пад.
Рећи ћемо јој да смо сишли доле и појели га.
Одлично, пошто умирем од глади! -Нећемо га појести.
Симба је мртав. То је све што треба да зна.
Мени одговара.
Муфасина смрт је страшна трагедија.
Највећи вођа за ког је чопор знао.
Изгубити брата
представља дубок, лични губитак.
И малог Симбу који је тек почео да живи.
Младунче у чијој крви је била наша будућност.
Чини се превише за поднети.
Камо среће да сам стигао у кланац на време,
и да сам био тамо да их спасем.
Тако да тешка срца
морам да преузмем престо.
Муфаса и Симба су мртви,
што значи да сам ја ваш краљ.
Али морам признати да овај терет не могу сам поднети.
Зато ће ми требати помоћ да осигурам
сигурност чопора.
Нала, остани близу.
Из пепела ове трагедије
дочекајмо зору новог доба.
Велика и славна будућност!
Боже.
Промашио сам их!
Зграбићу те лешинаре једног дана. Има да поједем једног!
Зашто ти је то толико битно? -Осећам да би ме то усрећило.
О не, то је мали лав! -То није лав. -Па иди и провери.
Шта је то? -То није лав, то је длакава птица! -Мени исти лав!
То није лав. Дај да га погледам. Извини ме.
У реду, да видимо шта имамо овде. То је лав!
Спасавај живот, Пумба! -Чекај! Чекај, Тимоне. То је мали лав!
Порашће. -Да га задржимо? Молим те да га задржимо.
Шетаћу га сваки дан! Ако направи неред, почистићу.
Ти ћеш бити неред! Појешће те, а ја ћу бити чачкалица! -Кад буде велики
биће на нашој страни! -Сетио сам се. Шта ако буде на нашој страни?
Почуј ме! Имати свирепог лава уз себе можда и није лоша идеја!
Можемо га задржати? -Наравно да можемо!
Побогу, ко је овде мозак операције?
Зваћемо га Фред! -Ко сте ви?
Ми смо ти спасили живот. -Да.
Све смо ризиковали. Одбили смо лешинаре! -Много њих, јата.
Ја сам Пумба. Ово је Тимон. -Је л' рекох да смо те спасили?
Није битно. -Није ли то суморно?
Није битно? -Као да ми није довољно мојих брига, па ми требају његове?
Можемо му помоћи. У таквом смо положају.
Па, како си, у што мање речи описано?
Учинио сам нешто страшно. Не желим да причам о томе.
Види, дечко, сви ми грешимо.
Сигурно нешто можемо да урадимо.
Не, осим ако не промените прошлост. -Пуно тражиш...
То је тешко. -Искрено. -То је велика ствар.
Променити прошлост која се десила. -То се не може. -Али знаш шта може?
Будућност. То нам је специјалност. -Наш фах.
Како да промените нешто што се није десило?
Да би променио будућност, мораш да оставиш прошлост иза себе. -Далеко.
Лоше ствари се дешавају и ту се ништа не може, зар не? -Тако је.
Погрешно! Када ти свет окрене леђа, окрени и ти леђа свету!
Само пригрли оно што следи! -И претвори "шта" у "па шта".
Мене нису тако учили. -Онда ти треба нова лекција.
Понављај за мном. Хакуна матата.
Шта? -Хакуна матата. -Хакуна матата.
Већина је усхићенија када то кажемо први...
Како год, хакуна матата. -Неки крену у аплауз. -Значи "без брига".
Један и... -Ја бројим. -Хоћу ја! -Зашто не би заједно.
Добра идеја. -У реду. -Један и два и...
Хакуна матата лепих речи је збир
Хакуна матата, то није пуки хир
И немај брига док год си жив
Јер такав став решава ствар
Хакуна матата
Хакуна матата? -Да, то је наш мото.
Шта је "мото"? -Ништа. Да се ниси смот'о?
Браво. -Бам! -Те две речи решавају све проблеме.
Да, Пумба на пример.
Јер, кад био је прасац млад
Кад био сам прасац млад
Како си? -То је емотивна прича.
Јер открио је нешто што му не служи на част
Он испразни савану кад се наједе у сласт
Ја сам суптилан сав
Ваљда сам такав сој
И боли што смета им сав ветар мој
Ја те увек браним, али и ја то мрзим.
Јао, какав блам. -Да, велики блам. -Име ћу да мењам.
Дај, у шта, Бред?
Али куда да мрднем када морам да прднем
Да нећеш да ме спречиш? -Не, нећу! Гадиш ми се!
Хакуна матата
Лепих речи је збир
Хакуна матата, то није пуки хир
И немај брига док год си жив
Певај, мали
Јер такав став решава ствар
Хакуна матата
Добродошао у наш скромни дом. -Ви живите овде?
Живимо где хоћемо. -Како нам се ћефне.
Прелепо је. -Да, баш је лепо.
Екипо, ово је Симба. -То је, друже, лав.
Шта ћемо с храном? Како да га нахранимо?
Баш сам гладан! Појео бих целу зебру. -Ето га сад.
Не, мали, понестало нам је зебретине. -Антилопе?
Ако хоћеш да живиш с нама, мораш да једеш као ми.
И најважније да не једеш нас!
Ово изгледа као добро место да нешто чалабрцнемо.
Да! -Савршено!
Мало места, друштво! -Шта је то?
Жилаво. -Ово је мало орашасто!
Ово ја зовем сласт!
Љигаво, али задовољавајуће. -Екстра хрскаво.
Домаће. -Да, стварно? -Да, баш су одавде.
Кажем ти, ово је живот. Нема ни правила ни одговорности.
Малени кремасти. Ја их обожавам!
Добри су. -Волим их. -Најбољи су.
Па, мали? -Па, хакуна матата.
Љигаво, али задовољавајуће.
То је то! -Нисмо слагали.
Хакуна матата
И немај брига док год си жив
Јер такав став решава ствар
Хакуна матата
И немај брига док год си жив
Јер такав став решава ствар
Хакуна матата
Хајде опет. -Не, мислим да смо готови. -И ја.
Тек се загревамо. -Нека се зажеле.
Набацио си 200 кила од кад смо почели. -А ја изгледам исто.
Хоћеш ли га ућуткати? -Ти си почео.
Ја? Ти си запевао! -То је наша песма.
Сад и рифује. Ово је кошмар. -Заправо постаје бољи.
Нала, дођи.
Седи са нама.
Зазу, где си био?
Опрости, Нала. Стигао сам што сам пре могао.
Јутарњи извештај, Зазу.
Племенска земља је у непосредној опасности.
Хијене прогоне последња стада.
Птица се вратила!
Хватај га!
Не враћај се, сем ако нећеш да будеш поједен!
Морамо да предузмемо нешто, Сараби. Морамо се борити!
Нала, Скар је краљ.
Али ти си краљица! Треба да одемо пре него што буде прекасно!
Морамо остати заједно и чувати Племенску земљу.
Ово је наш дом. Не смемо га никада напустити.
Овакав дом ја не памтим. -Наше време ће доћи, Нала.
Имај стрпљења. -Сараби.
Краљ те тражи.
Не иди.
Не плашим га се.
Зар ми се нећеш придружити, Сараби?
Има доста тога за све. -Доносиш истребљење, Скаре.
Само сам усавршавао убијање, уз помоћ моје војске.
Убијаш све.
Зар не схваташ? Нема никога да ме изазове.
Коначно можемо да узмемо шта год желимо. -"Ми"?
Некад давно си изабрала Муфасу, не мене. Али сада је ту нови краљ.
Зато престани да будеш себична. -Ти си тај који је себичан.
Остали лавови те уважавају. Док год се опиреш, неће ме прихватити.
Заузми своје место уз мене и заједно ћемо се гостити.
Никада нећу бити твоја краљица!
Онда ће од сада
лавови јести после хијена.
А оне не остављају много иза себе.
Шта то мислиш да радиш, млада дамо?
Одлази, Зазу. Одлазим да нађем помоћ.
Нема шансе да одем.
Заклео сам се да ћу те штити и морам те вратити на спавање.
Више ми не треба заштита.
Скаре! Баш је лепо видети те.
Извини што овако упадам!
Да ли сам ти причао о мом брату
који је мислио да је детлић?
Нала.
Ухватићу те ја!
Ухватићу те! Имам те!
Симба, то си ти! -Јеси ли видео то?
Тај лептир је био баш ту. Умало да га ухватим.
Помислио сам да је лав, овај, другачији лав. Знаш, прави лав?
Није да ти ниси прави лав, али, мислим на оне који једу...
Идем ја. -Куда ћеш?
Хоћеш да презалогајимо нешто?
Шта је с њим?
Симба, како да ти то кажем? Он је плен. -Да.
И никада неће хтети да се игра са месождером.
Вас двојица се никад нећете играти. -Зашто?
У природи је све у осетљивој равнотежи.
Да, животни круг. Знам то. -Не. -Не.
Откуд ти идеја о "кругу". -Не, нема животног круга.
Није то круг. -Уопште. -Заправо супротно.
То је линија. Линија без брига и смисла.
Ми само јуримо ка крају те линије.
Једног дана ћемо стићи на крај и то је све.
То је све. -Крај линије! -Ништа. -Нула.
Само треба да гледаш своја посла и бринеш за себе,
јер твоја линија не утиче на друге. -Жив си и нестанеш, као овај лик.
Сигурни сте да нема круга и да нисмо сви повезани?
Круг би значио да смо сви део свега.
Тад би оно што урадим утицало на њега, на ту ствар и на ту ствар.
То би значило да радити шта год хоћеш није тако лепо.
Да ти упростим: живот нема смисла. -Да.
Зато гледаш само себе. Зато си свој, Симба.
Први пут ти поверавамо да направиш дневни план за нас.
Јако је важно. Сети се свега што смо те учили.
Шта желиш да радимо? -Апсолутно ништа.
Управо тако! Капира.
Хрскаво! -Време за клопу!
Ћао!
Добар, Симба. -Хвала, мора да је од термита.
Или од цврчака.
И после се питате зашто радије спавам под земљом.
Тимоне, да ли икад погледаш горе запитан шта су те светлуцаве тачке?
Пумба, ја нисам запитан. Ја знам.
Стварно? Шта су? -То су свици.
Свици који су заробљени у тој плаво-црној позадини.
Чини се да то има смисла.
Мислио сам да су то кугле ужареног гаса удаљене милијарде километара.
Зашто код тебе све има везе са гасом? -Знам.
Шта ти мислиш, Симба? -Па, не знам.
Неко ми је једном рекао да одатле чувени краљеви из прошлости
бдију над свима нама.
Добра ти је та! То је лудо!
То је лудо!
Мртви краљеви мотре на нас! Надам се да неће спасти!
Држите се, величанство! Не пуштајте се!
То би био хаос. -О, човече! -Симба, размисли.
Зашто би гомила краљева нас чувала? Ми смо отпадници.
Краљевска свиња! -Не могу! -Не могу! -Стварно не могу.
Не, ти можеш. Ја не могу.
Да.
Да, то је глупо.
Одох по неку храну или тако нешто.
Шта си му рекао? -Не знам.
Док си говорио, помислио сам да се неће добро завршити.
Онда си почео да се смејеш. -И ти си. -Нисам, не бих никад.
Човече, упрскао сам.
Симба.
Симба је жив!
У тој џунгли, тој страшној џунгли
Ноћас спава лав
У тој џунгли, тој тихој џунгли
Ноћас спава лав
Крај тог села, тог мирног села
Ноћас спава лав
Крај тог села, тог тихог села
Ноћас спава лав
Пумба!
Спасавај се!
Трчи, Пумба! Трчи!
Тимоне, помози!
Пумба! Пумба?
Умрећу!
Стижем, Пумба! Држи се!
Мрдај!
О, не. -Не!
Нала?
Симба?
Јеси ли то ти? -Да. То сам ја, Симба!
Нала, шта ти радиш...? -Не могу да верујем!
Види те! -Пумба, мислим да те неће појести.
Где си био до сад? Мислила сам да си мртав!
Мислила си да је мртав. Ја сам мислио да сам ја мртав!
Мислио сам да ћеш ме појести. -Пресмешно!
Извини, али пре него што наставимо, одакле се ви знате?
Тимоне, Пумба, ово је моја најбоља пријатељица Нала.
Најбоља пријатељица? То боли. -Свидеће ти се овде!
Ово место је невероватно. Све што можеш пожелети. -Морамо да идемо.
Скар је преузео све са хијенама.
Мораш заузети место краља. -Краљ? Симба?
Клањају ти се твоје верне слуге. -Пумба, опусти се. Није у праву.
Дамо, да нисте побркали лавове. -Лепо.
Ниси свестан колико ће свима значити да те поново виде.
Колико ће значити мени. Мораш да се вратиш кући.
Ово је моја кућа. Молим те остани.
Ово место је невероватно. Знам да ће ти се свидети. -Не могу.
Хајде! Пусти бар да те поведем у разгледање.
Куда ћеш?
Симба, тако је лепо.
Видим шта се спрема
Ја не, шта? -Ни они не знају за ту ствар. -Који "они"
Кад заљубе се суштина је та
Да трио наш тад свешће се на два. -О, капирам
Миловања ноћна док магија је свуд
Свуда је. -Замутиће му разум потпуно
И биће сасвим луд
Ноћ је пуна љубави
Баш док се гаси дан
Тај диван трен кад свет је савршен
И спрема се за сан
Како да јој признам
Да јој кажем све, истину о прошлости
Нипошто - изгубио бих је
Слутим, нешто крије
Препознајем му то
Ја у њему краља видим
Зар не види и он
Ноћ је пуна љубави
Баш док се гаси дан
Тај диван трен кад свет је савршен
И спрема се за сан
Ноћ је пуна љубави
Носи душе две
Њена моћ нема границе
Љубав спаја све
И сад ће да се заљуби
Биће само њен
Сад наши дивни дани су део прошлости
Наш друг је изгубљен
Рекао сам ти. Није ли прелепо овде?
Можда овако може бити заувек. -Невероватно је.
Али постоји нешто што не разумем.
Ако си све време био жив, зашто се ниси вратио кући?
Фалио си нам. -Сви су добро.
Никоме ја нисам потребан. -Ти си краљ.
Нала, Скар је краљ.
Он је опустошио Племенску земљу.
Нема хране, воде... -Ја не могу ту ништа.
Шта је с твојом мајком? Ово је твоја дужност.
Мораш изазвати Скара. -Не могу се никада вратити.
Зашто? Због догађаја у кланцу?
Скар нам је рекао... -Не би разумела!
Ништа од тога није важно. Хакуна матата.
Шта? -То је нешто што сам овде научио.
Понекад се лоше ствари дешавају, а ту се ништа не може.
Зашто онда бринути? -Зашто бринути? Шта ти се десило?
Ти ниси Симба каквог памтим.
И никад нећу бити. Задовољна? -Не, разочарана сам.
Почињеш да звучиш као мој отац.
Добро је. Драго ми је да бар неко од нас почиње.
Немаш појма кроз шта сам прошао! -Дошла сам овде тражећи помоћ.
Чини се да сам погрешила.
Збогом, Симба.
Жели да одемо кући? Ја јесам код куће.
Најбоља пријатељица? Не треба ми. Нико ми не треба.
Никада и није.
Одлази.
Одлазак неће одговорити на питање.
Какво питање? Ко си ти?
Знам ја ко сам, али питање је, знаш ли ти ко си?
Ја сам нико. Остави ме на миру. У реду?
Свако је неко, чак и нико.
Мислим да си се збунио. -Ја сам се збунио?
Ти ни не знаш ко си. -А претпостављам да ти знаш?
Ја сам држао Муфасиног сина.
Знао си мог оца? -Исправка.
Ја знам твог оца. -Он је давно умро.
Он је жив! Могу те одвести њему.
Прати ме и показаћу ти!
Ако можеш држати корак. -Чекај!
Прати ме!
Брзо, брзо! Прођи!
Успори.
Боље пожури.
Чекај, стижем.
Дођи.
Твој отац чека.
Да ли га видиш?
Не видим ништа.
Погледај боље.
Видиш ли?
Он живи у теби.
Симба.
Оче? -Симба.
Мораш заузети своје место у животном кругу.
Не могу.
Мораш се сетити ко си.
Једини прави краљ. -Жао ми је.
Не знам како да будем као ти.
Као краљ био сам најпоноснији на једну ствар.
То што си ми ти син.
Давно сам то био.
Не, Симба. То траје заувек.
Молим те, не напуштај ме опет.
Никада те нисам напустио и никада нећу.
Запамти ко си.
Запамти.
Дакле, питаћу поново. Ко си ти?
Ја сам Симба, син Муфасе.
О, небом
Врата ће да се отворе
Небом
Чујеш ли да гласови се оре
Симба?
Хајде, шта чекаш?! Идемо кући!
О, небом
Врата ће да се отворе
Већ прикрао се судбе знак
Устани и бори се
Пут твој тка до звезда нит
Са мном склони се бар ти
Нисам желео да поверујем. -Па, шта ћеш да урадиш?
Отац ми је једном рекао да штитим све докле светлост допире.
Ако се ја не борим, ко ће?
Ја ћу. -Могло би бити опасно.
Опасно? Ја се опасности смејем у лице.
Није могуће! -Здраво, Зазу.
Ваше величанство, добродошли кући.
Овде смо!
Сви се опустите. Овде смо. -Подршка је стигла!
Шта радите овде? -Нисмо били забринути! -Нисмо.
Јер брига нема. -Не, хакуна матата. -Били смо ганути.
Јер, знаш... -Ми смо ти пријатељи.
Шта би са линијом без брига и смисла?
Размишљали смо и можда мало вијуга.
Симба, драго ми је признати кад Пумба погреши,
а овде је то случај. -Шта? Није то моје, ти си ми рекао за линију.
Чекај, стани. За ово место се ти бориш?
Да, Тимоне. Ово је мој дом.
Иза те застрашујуће стене? -То треба средити.
Свиђа ми се како си уредио, мада су лешеви неугодност.
Види, птица. -Тимоне, Пумба, ово је Зазу.
Види, то је папагај! -Шармантно.
Симба, с тобом смо до краја.
На услузи смо, господару! -Пратите ме.
Хијене су свуда. -Надам се да ће бити брза смрт.
Да не буде пуно жвакања. -Како планираш да прођемо поред стражара?
Живи мамац.
То је сјајна идеја.
Никад не би одолели свежем месу.
Само нам треба неко велик,
дебео и сочан. Можда антилопа?
Зашто сви гледају у мене?
Поносно и са великим задовољством
вам представљамо вашу вечеру.
Послужите се.
Успева, Пумба!
Мој стари пријатељу.
Сараби, зашто мучиш себе? Само треба да постанеш моја краљица.
А због чега патиш? Због успомене на некадашњи живот?
На некадашњег краља ког си волела?
Покушао сам да ти објасним шта значи бити прави краљ.
Моћ правог краља је у саосећајности.
Ја сам 10 пута бољи од Муфасе! -Ниси му ни принети!
Муфаса? Није могуће.
Склони се од моје мајке.
Симба.
Жив си? Како је то могуће?
Овде сам, мајко. Код куће сам.
Симба, тако ми је драго што те видим, живог.
Дај ми један разлог да те не растргнем.
Могу ти дати и више од једног. Видиш...
Они мисле да сам ја краљ.
Па, ми не мислимо.
Твоја владавина је готова, Скаре.
Симба је прави краљ!
Ако желиш њега, мораћеш преко нас.
Да ли сте са мном, лавови?
Избор је на теби, Скаре.
Одступи или се бори. -Мора ли се завршити насиљем?
Не бих волео да будем одговоран за смрт члана породице.
Да осећам стид знајући
да сам узео живот некога кога волим.
Оставио сам то иза себе. -Али да ли су они?
Да ли твоји верни поданици знају шта си урадио?
О чему он говори? -Ниси им рекао своју малу тајну.
Симба, сада је време за признање.
Реци ко је одговоран за Муфасину смрт.
Ја сам.
То није истина. Реци ми да то није истина.
Истина је, жао ми је. -Признаје. Убицо!
Не, то је била несрећа. -Да није тебе, краљ би био жив.
Његова смрт је твоја кривица! Да ли поричеш?
Нисам убица. -Треба ли да верујемо сину који је убио оца?
Треба ли да верујемо сину који је убио краља и напустио мајку?
Не, ја сам... -Шта? Реци то! Да ли си ти краљ?
Не, не... -Да ли си ти краљ? -Не, ја сам...
Ти си шта? Реци! -Ја сам ништа.
Онда се поклони свом краљу!
Симба!
Ово ми делује познато.
Где ли сам ово пре видео?
Да, сећам се.
Овако је Муфаса изгледао пре смрти.
Спустио сам поглед и видео страх у његовим очима.
А имам и ја малу тајну.
Ја сам убио Муфасу.
Не!
Мог оца, рођеног брата!
Како си могао? -Прво је убио Муфасу, а сада би и мене!
Ти си га убио! Реци им истину! -Не верујте у његове лажи!
Скаре, рекао си нам да ниси стигао на време.
То је истина! -Како си онда видео поглед у Муфасиним очима?
Убицо! -Све их побијте!
Лавови, у напад!
Симба!
Пумба, мислим да смо им побегли. -То је било страшно.
Чујеш ли тихо режање?
Изгледа да имамо свињу за вечеру.
Дебео и здепаст. -Здепаст?
Је л' он рече здепаст? Прилично је тако звучало.
Што би била грешка, јер се не стидим тога ко сам.
Боже. -Можда бежим од хијена,
али ћу се увек борити против насилника.
Осећаш ли се боље, Пумба? -Да.
Избацио си то из себе? -Јесам.
На овај оброк чекам цео живот.
И ја сам чекала. А сада нисам младунче!
За краља и отаџбину!
То је птица! Имам је!
Хај! На! -Не! Има ме!
Има ме!
Ухватите птицу!
Молим вас! Поразговарајмо.
То никад не изгуби драж.
Готово је, Скаре.
Имај милости. Преклињем те.
Милост, након свега што си урадио? -То су биле хијене.
Ти одвратни стрвинари су ме натерали.
Планирао сам да их све поубијам.
Изиграо си хијене, као што си изиграо и мене.
Симба...
Не би убио јединог стрица.
Не, Скаре.
Ја нисам као ти.
О, Симба, ти си уистину племенит.
А ја ћу ти се искупити. Реци како да ти се докажем.
Реци шта желиш да урадим.
Бежи.
Бежи одавде, Скаре.
Бежи и никада се не враћај!
Да.
Наравно.
Како желите, Ваше величанство.
Не можеш да победиш, Скаре!
Ово је моје краљевство! Моја судбина!
Пријатељи моји.
Проћи ће неко време, али ћемо заједно изградити војску.
Пријатељи? Мислио сам да си рекао да смо "одвратни стрвинари"?
Да си хтео да нас побијеш?
Не. Не, допустите да објасним.
Покушавао сам да га преварим. Владаћемо заједно!
Само си једну истиниту ствар рекао, Скаре.
Стомак хијене никада није пун.
Не!
Ваше висости.
Запамти.
Док не откријеш свој дом
Само прати свој пут
У кругу
У кругу животном
КРАЉ ЛАВОВА
Преузето са www.БалканДоwнлоад.орг