Přeložil: Bac
www.neXtWeek.cz
Mistře Kaecilie...
Ten rituál vám přinese jen bolest.
Lhářko.
Budu hádat, Billy.
- Ale no tak, děláš si srandu? - Ne, doktore.
Písnička Feels So Good od Chucka Mangioneho z roku 1977.
Říkal jsi, že to bude těžké.
- Je z roku 1978. - Ne, Billy.
V tom roce se ta písnička dostala do žebříčků.
Album ale bylo vydáno v prosinci 1977.
- Na Wikipedii se ale píše... - Podívej se znovu.
- Kde schováváš ty neužitečný informace? - Neužitečný?
Ten chlápek se dostal mezi nejlepších deset.
- Tak co, Billy? - 1977.
Dobře, nesnáším tě.
Je to skvělý pocit, ne?
Zvládnu to, Stephene. Klidně běž, zavřeme ho.
- Co je to? - Střelná rána.
Je zázrak, že jsi ho udržela naživu.
V testu na zhmoždění mozku a na spánkovou apnoi nic.
Asi jsem našel jeden problém, doktorko Palmerová.
- Nechala jsi mu v hlavě kulku. - Dík.
Tlačí mu to na mozek. Potřebuju na to odborníka.
Podle Nicka je klinicky mrtvý.
- Ale podle mě se mýlí. - Musíme si pospíšit.
Co to děláte, doktore Weste?
- Je to dárce orgánů, připravuju to. - Zpomalte.
- To jsem vám nepovolila. - Není třeba, je klinicky mrtvý.
To je předčasné. Připravte ho na kraniotomii.
- Mrtví se nesmějí operovat. - Co tam vidíte?
- Kulku? - Dokonalou kulku.
Je ze slitiny olova a antimonu. Snížila mozkovou aktivitu.
Je to toxický kov, který při styku s mozkomíšním mokem...
- Zablokuje nervový systém. - Musíme si pospíšit.
Pacient není mrtvý, ale umírá. Darování orgánů se nekoná.
- Budu vám asistovat. - Ne, to bude doktorka Palmerová.
Děkuju.
- Vizualizujeme to. - Na to nemáme čas.
- Nemůžeš to udělat rukama. - Můžu a taky to udělám.
Není čas na vytahování, Strangi.
A před deseti minutami jste ho prohlásil za klinicky mrtvého.
Kraniální nervy připevněny.
Zakryjte si hodinky, doktore Weste.
- Nemusel jsi ho před všemi ponižovat. - Musel jsem mu zachraňovat pacienta.
- Někdy se prostě neudržím. - Je to skvělý doktor.
- Přišla jsi za mnou. - Potřebovala jsem další názor.
Ten už jsi měla, jen jsi chtěla ten správný.
Mohl bys být můj záložní neurochirurg. Vedl by sis dobře.
Nechci dělat v tom tvém řeznictví. Řeším přerušení míchy
stimulováním neurogenezí v nervovém systému.
Moje práce v budoucnu zachrání tisíce lidí.
A na pohotovosti? Mám zachránit jednoho šmejda se zbraní?
Máš pravdu. Na pohotovosti se jen zachraňují životy.
Nečeká tě žádná sláva, žádné rozhovory pro CNN.
- Budu si muset vystačit s Nickem. - Počkat.
- Vy dva jste... - Co?
Vy dva spolu spíte? Promiň, nechtěl jsem to říct přímo.
Já věci přímo říkám. A ne, jsem proti chození s kolegy.
- Opravdu? - Pravidlo proti Strangovi.
Jsem rád, že se něco jmenuje po mně.
Vytvořil jsem nový postup pro laminektomii.
Proč tomu ale nikdo neříká Strangeův postup?
To my jsme ten postup vytvořili.
Vždycky musíš nesouhlasit a to svým kolegům lichotíš pravidly.
Dnes večer budu mít projev.
Na jednom setkání neurologů.
- Půjdeš se mnou? - Abych taky promluvila?
- Jak romantické. - Jsi se mnou ráda.
- Dobře se spolu bavíme. - Ne, to ty se bavíš.
Nejde tady o nás, ale jen o tobě.
- O mně to není. - Stephene.
Vše se točí okolo tebe.
Možná bychom to mohli rozdělit. Strangova-Palmerové metoda.
Palmerové-Strangovo.
Co pro mě máš, Billy?
35letý plukovník letectva si rozdrtil dolní část páteře při testování.
Zlomenina hrudního obratle.
Mohl bych to udělat, ale dalších 50 lidí taky.
Najdi mi něco, co mi za to stojí.
68letá žena s pokročilým gliomem mozkového kmene.
Chceš, abych si pošpinil svou pověst?
Určitě ne.
Co 22letá žena s elektronickým implantátem na schizofrenii,
do které uhodil blesk?
To zní zajímavě.
Pošleš mi to? Už to tady mám.
Ahoj.
Nic to není, všechno bude v pořádku.
Co my to udělali?
Převezli tě sem vrtulníkem, ale trvalo, než tě vůbec našli.
Ten čas zasáhl nervy, když jsi byl zaklíněný v tom autě.
Co my udělali?
Šrapnely ti zpřelámaly kosti.
Mnohonásobné zlomeniny obratlů.
Máš nervové poškození rukou.
Operovali tě 11 hodin.
Podívej se na ty věci.
Nikdo nemohl udělat víc.
Já bych to udělal líp.
Do háje, ne...
Dejte tělu čas na zotavení.
Zničili jste mě.
- Jak dlouho... - Doktore Strangi.
- Tkáně se ještě hojí. - Urychlete to.
Dejte trubičkovou výstuž z brachinální artérie do radiální.
Možné to je.
Je to pouze experimentální a také velmi drahé, ale je to možné.
Mně stačí jen to možné.
Natáhnout.
Plnou silou.
- Je to k ničemu. - Není, zvládnete to.
Odpovězte mi na tohle, doktore bez titulu.
Už jste někdy viděl někoho s tak vážným neurologickým poškozením,
- který tohle dělal a uzdravil se? - Jeden muž tu byl.
Nehoda v továrně.
Zlomil si vaz, byl ochrnutý.
Měl ochrnuté nohy.
Měl silné bolesti zad a byl připoután na vozíček.
Jezdil sem třikrát týdně.
Jednoho dne ale přestal. Myslel jsem, že zemřel.
O pár let později okolo mě prošel na ulici.
- Chodil? - Ano, chodil.
To je nesmysl. Ukažte mi jeho složku.
Nějakou dobu potrvá, než tu složku najdu.
Ale jestli přestanete s vaší arogancí, tak to fungovat bude.
Podíval jsem se na celý tvůj výzkum. Přečetl jsem vše, co jsi poslal.
Nebude to fungovat.
Myslím, že si neuvědomuješ, jak vážná ta zranění jsou.
- Poslouchej. - Zkoušeli a to nevyšlo to.
Tomu rozumím, ale je tady...
To, co po mně žádáš, je nemožné, Stephene.
- Musím si udržovat svou pověst. - Ne, počkej.
- Nemůžu. - Ne, ne, počkej.
Ahoj.
Neudělá to.
Stejně je průměrnej doktor.
V Tokiu se objevila nová procedura.
Pěstují se tam kmenové buňky dárců.
Vezmou je a dají je do 3D tiskárny, aby se spojily.
- Stephene. - Potřebuju jen 200 tisíc.
Vždycky jsi hned utratil, to, co jsi vydělal.
Teď ale utrácíš peníze, které ani nemáš.
Možná bys měl zvážit, že toho necháš.
Ne, ne. Teď je ten čas, kdy nesmím přestat.
Jak vidíš, tak se nijak neuzdravuju!
Tohle už ale není medicína, je to posedlost.
Ne vše se dá napravit.
- Život bez mé práce... - Je pořád život.
Tohle není konec.
Existují i jiné věci, které mohou dát tvému životu smysl.
Které? Ty?
Teď by ses měl omluvit.
Ne, měla bys odejít.
Jak chceš. Už se na tebe nemůžu dívat.
- Je to pro tebe těžké? - Ano.
Ano, to je. To, jak tě vidím, mi láme srdce.
- Nelituj mě. - Já tě nelituju.
Tak co tady děláš? Chceš vzít starého kámoše na piknik?
Nejsme přátelé. Jsme sotva milenci.
Máš prostě ráda smutné příběhy, že jo?
Takhle to je?
Chudák Stephen Strange, je to případ pro charitu.
Konečně mě potřebuje. Další člověk na kterém mohu pracovat.
Napravit ty lidi a poslat je zpátky do světa. Hřeje tě to u srdce.
Ty se prostě musíš o někoho starat, že jo?
Sbohem, Stephene.
STEPHEN STRANGE
ŘÍKAL JSEM TO!
Mám to, mám to! Střílej.
Hrajte trochu.
Mockrát dík.
Jonathan Pangborn. Poranění míchy C7 a C8.
- Co seš zač? - Ochrnutý na dolní část těla.
- Částečné ochrnutí rukou. - Neznám tě.
Jmenuji se Stephen Strange, jsem neurochirurg.
Tedy, byl jsem jím.
Víš, co? Znám tě.
Jednou jsem za tebou přišel, odmítl jsi mě prohlédnout.
Nedostal jsem se ani přes tvýho asistenta.
- Byl jsi nevyléčitelný. - Nezískal jsi za to slávu, co?
Vrátil jste se tam, odkud nebylo návratu.
Já...
Snažím se najít svou cestu zpět.
Dobře.
Vzdal jsem se svého těla.
Myslel jsem, že mi zůstala jen má mysl.
Snažil jsem se pozvednou mysl.
Našel jsem si tedy guru.
A posvátné ženy.
Cizinci mě donesli až na vrchol hory, abych to spatřil.
A tam? Tam jsem nalezl svého učitele.
Má mysl se povznesla.
Můj duch se uzdravil.
- Tělo se ti nějak uzdravilo? - Ano.
Prozradili mi další tajemství, ale neměl jsem sílu, abych jim porozuměl.
Považoval jsem to za zázrak a vrátil jsem se domů.
To místo, které hledáš, se jmenuje Kamar-Taj.
- Ale cena je vysoká. - Kolik?
Nemyslím tím peníze.
Hodně štěstí.
KÁTHMÁNDŮ, NEPÁL
Promiňte, kde najdu Kamar-Taj?
Nevíte, kde je Kamar-Taj?
HIMALÁJSKÁ LÉČBA! NALEZNĚTE MÍR A SAMI SEBE!
Kamar-Taj?
Tak dobře.
Nemám žádné peníze, pánové.
- Tvoje hodinky. - Ne, prosím.
- Nic víc už nemám. - Tvoje hodinky.
Dobře.
Hledáš Kamar-Taj?
To jako vážně? Jsme tady správně?
Čekal jsem od toho něco jiného.
Byl jsem taky takový.
Byl jsem...
Nezdvořilý.
Dám ti jednu radu.
Zapomeň vše, co si myslíš, že znáš.
Dobře.
Svatyně našeho učitele.
- Prastaré. - Prastaré?
Jak se doopravdy jmenuje?
Jasně. Musím zapomenout vše, co znám.
Omlouvám se.
Děkuji vám.
Dobře, to by bylo.
Děkuji vám. Zdravím.
Děkuji.
Děkuji vám.
Děkuji, Prastarý. že jsi mě přijmul.
Není zač.
- Prastará. - Děkuji, mistře Mordo.
Děkuji, mistře Hamire.
Pan Strange.
Vlastně jsem doktor.
To už asi rozhodně nejste.
Proto jste tady, ne?
Mnohokrát vás operovali.
- Sedmkrát, že ano? - Ano.
- Dobrý čaj. - Ano.
Vyléčila jste muže jménem Pangborn, který byl ochrnutý?
Tak nějak.
- Musíte mi pomoc, abych mohl opět pracovat. - Ano.
Jak jste napravila míchu C7 a C8?
Nenapravila.
Nemohl chodit, ale přesvědčila jsem ho, že může.
Podle vás byl psychosomatický?
Když se vám opět spojily nervy,
- uzdravil jste to vy, nebo tělo? - Buňky.
A buňky jsou naprogramovány, aby se uzdravily jedním způsobem.
Přesně.
Co kdybych vám řekla že vaše tělo se dá přesvědčit,
aby buňky spojilo mnoha způsoby?
Hovoříte tady o regeneraci buněk.
To je zcela nová lékařská léčba.
Tak takhle tady pracujete? Bez regulí lékařské komise?
Jak moc experimentální léčba to je?
Dost.
Přišla jste na to, jak přeprogramovat buňky, aby se samy uzdravily?
Ne, pane Strangi.
Vím, jak správně nasměrovat ducha, aby se tělo lépe uzdravilo.
- Tělo léčí duch. - Ano.
Dobře, jak to tedy uděláme? Kde začneme?
- Nelíbí se vám? - Ne, je pěkný.
Už jsem ho ale viděl.
V obchodu se suvenýry.
A co tohle?
Akupunktura, ta je dobrá. - Ano.
- A tohle? - Ukazujete mi magnetickou rezonanci?
To snad není možné.
Každý ten obrázek byl namalován někým, kdo vidí jistou část, ale nevidí vše.
Poslední peníze jsem utratil za jednosměrnou letenku sem
a vy mi tady vyprávíte o léčení skrz víru?
Jste muž, který se na svět dívá klíčovou dírkou.
Celý život jste se snažil tu dírku rozšířit.
Chtěl jste vidět víc, poznat toho víc.
A teď, když to nejde dále rozšířit tak,
jak si to ani nedokážete představit, to odmítáte přijmout.
Odmítl jsem tomu věřit proto, že nevěřím na pohádky,
na čakry, na energii ani na sílu víry.
Nic jako duch neexistuje.
Jsme jen hmota, nic víc.
Jsme jen malinkaté zrnko v dalším vesmíru.
- Cítíte se bezmocný. - Myslíte, že do mě vidíte?
Že jo? Ale tak to není.
Já ale vidím do vás.
- Co jste udělala? - Oddělila jsem vaši astrální formu od fyzické.
Bylo to tím čajem? Byl v něm halucinogen? LSD?
Byl to jen čaj s trochou medu.
Co se to stalo?
Na chvíli jste se dostal do astrální dimenze.
- Cože? - Je to místo, kde duše existuje i bez těla.
Proč mi to děláte?
Ukazuji vám jen to, kolik toho nevíte.
Otevřete oči.
Ne, ne, ne!
Ne!
Co se to děje? Tohle není skutečné!
Pulz se mu zrychluje.
Zdáte se v pořádku.
Myslíte, že víte, jak svět funguje?
Myslíte, že tento vesmír je jediný skutečný?
Co je vůbec skutečné?
Co za tajemství se skrývá za vašimi smysly?
Na počátku existence se potkala mysl a hmota.
Myšlenky se staly skutečností.
Tento vesmír je jedním z mnoha.
Světy bez konce.
Některé jsou štědré a životodárné.
Další jsou plné zhouby a utrpení.
Temná místa, kde moc času
mají špatní a slabí.
Kdo jste v tomto obrovském multivesmíru, pane Strangi?
Už jste někdy viděl v obchodu se suvenýry tohle?
Učte mě.
Ne.
Ne...
Ne, ne, ne, ne!
Ne! Otevřete ty dveře, prosím!
Děkuji vám, mistři.
Myslíš, že jsem se zmýlila, když jsem ho odmítla?
Pořád stojí před prahem.
Má v sobě sílu.
Tvrdohlavost, arogance, ambice. To už jsem viděla.
Připomíná vám Kaecilia.
Nemohu dalšího učence uvést k moci, abych ho ztratila v temnotě.
Mě jste neztratila.
Chtěl jsem sílu, abych přemohl své nepřátele.
Dala jste mi ale sílu, abych přemohl své démony.
A abych žil v harmonii s přírodními zákony.
Našich démonů se nikdy nezbavíme, Mordo.
Jsem se musíme naučit žít nad nimi.
Kaecilius má pořád ty ukradené stránky.
Pokud je rozluští, může nás to všechny zničit.
Pak zavládnou temné dny.
Možná by se Kamar-Taj muž jako Strange hodil.
Nevyhazujte mě.
Nemám, kam bych šel.
Děkuji vám.
Vykoupej se.
Odpočiň si.
Pokud to umíš, medituj.
Prastará pro tebe pošle.
Co je to? Má mantra?
Heslo k Wi-Fi.
Nejsme přeci divoši.
ČAS UKÁŽE, JAK MOC TĚ MILUJI CHRISTINE
Jazyk mystických umění je starý tak, jako sama civilizace.
Starověcí kouzelníci tomuto jazyku říkali "kouzla".
Ale pokud vás to slovo uráží, můžete tomu říkat víc moderně.
Říkejte tomu "program".
Zdrojový kód, který přetváří realitu.
Ovládání energie,
která byla získána z jiných dimenzí multivesmíru,
abychom mohli kouzlit,
abychom se díky ní mohli bránit a útočit,
abychom mohli tvořit magii.
Ale...
I kdyby to moje prsty dokázaly,
mé ruce budou jen mávat ve vzduchu.
Jak se dostanu z tohohle na toto?
Jak jste spojoval nervová vlákna?
Jak jste napravoval lidskou páteř kost po kosti?
Roky jsem studoval a cvičil.
Zdravím.
Pane Strangi.
Říkejte mi Stephene. A vy jste?
- Wong. - Wong.
Jen Wong? Jako Adele?
Nebo Aristoteles?
Drake? Bond?
Eminem?
Moc neviditelného Slunce.
Astronomia nova.
Codex Imperium.
Lemegeton.
- Všechny jsi je přečetl? - Ano.
- Pojď se mnou. - Dobře.
Tahle sekce je jen pro mistry, ale pokud dovolím, mohou sem i další.
Měl bys začít četbou "Představení maxima".
Je to psané v Sanskrtu.
To nezvládne ani překladač od Googlu.
Je to Vedic Sanskrt.
- A tyhle knihy jsou čí? - Soukromá sbírka Prastaré.
Jsou tedy zakázané.
Ne, v Kamar-Taj není nic zakázané. Jen jisté rituály.
Tyto knihy jsou příliš obtížné k pochopení i pro nejvyšší kouzelníka.
Téhle chybí stránky.
To je kniha od Cagliostra. Jmenuje se "Učení časů".
Jeden z rituálů byl ukraden bývalým mistrem.
Zelotulem Kaeciliem.
Byl to bývalý knihovník, ale dostalo se mu to na mozek.
Teď ty knihy hlídám já.
Jestli bude nějaká kniha znovu ukradena,
zjistím to.
A zemřeš dřív, než odtud vůbec odejdeš.
Když se opozdím s vrácením knih, budu muset zaplatit pokutu?
- Myslel jsem, že to bude sranda. - Vyhovuje ti to tak?
Dobře, rád jsem si popovídal.
Děkuju za ty knížky a taky za ten děsivý příběh,
dokonce i za tu pohrůžku smrti.
Nyní získáme moc, abychom zničili zrádce.
Ta, jenž zradila svět.
Umění prstenu je nezbytné pro mystické umění.
Díky němu můžeme cestovat vesmíry.
Musíte se jen soustředit.
Představit si to.
Vidět to místo, kam chcete.
Dívejte se až dál za svět, který je před vámi.
Představte si každý detail.
Vyčistěte si mysl. Rychleji a snadněji.
A brána se otevře.
Přestaňte.
Ráda bych cvičila s panem Strangem.
Jistěže.
- Moje ruce... - O vaše ruce tady nejde.
Jak to, že o ně nejde?
Mistře Hamire.
Děkuji vám, mistře Hamire.
Řeku nelze porazit silou.
Musíte se odevzdat jejímu proudu.
Použít její sílu jako svou.
Budu to moc ovládat tím, že se toho vzdám?
- To nedává smysl. - Ne vše dává smysl.
Ne vše musí dávat smysl.
Váš rozum vás v životě dovedl daleko,
ale dál vás už nedovede.
Odevzdejte se tomu, Stephene.
Umlčte své ego.
A pak vaše moc vzroste.
Pojďte se mnou.
- Kde to jsme? - Na Everestu.
- Překrásné. - Jistě, že je to překrásné.
Mrazivé, ale překrásné.
Člověk v této teplotě přežije 30 minut.
Poté začne ztrácet životní funkce.
- Super. - Budete muset otevřít bránu.
- Cože? - Odevzdejte se tomu, Stephene.
Ne, ne, ne!
- Co váš nový učenec? - Brzy uvidíme.
Každou chvíli.
Ale ne, už zase.
Možná bych měl...
- Stephene. - Wongu.
- Co chceš, Strangi? - Knihu astrální projekce.
- Nejsi na to připraven. - Vyzkoušej si mě, Beyoncé.
Ale no tak, musíš ji znát. Je to velká hvězda.
Směješ se vůbec někdy?
Prostě mi dej tu knihu.
Ne.
Jednou jste mě v téhle místnosti prosil, abych vás učila.
Teď vám povím tohle. Každá lekce dává přednost samostudiu.
Jednou jste mi tady řekla, ať otevřu své oči.
Teď chcete, abych přijmul pravidla, která nedávají žádný smysl.
Jako pravidlo, které zakazuje tvoření bran v knihovně?
- Wong to na mě prásknul? - Vaše schopnosti se rychle zlepšily.
Potřebujete bezpečné místo, kde budete cvičit svá kouzla.
Nyní jste v zrcadlové dimenzi. Je to současnost, ale skrytá.
Co stane tady, nijak neovlivní skutečný svět.
Zrcadlovou dimenzi používáme ke cvičení,
k pozorování
a někdy v ní izolujeme hrozby.
Bez prstenu bys tady uvíznout nechtěl.
Počkat, promiňte. Co myslíte těmi hrozbami?
Učení o nekonečných vesmírech také zahrnuje učení o nekonečných nebezpečích.
Kdybych ti řekla to, co ještě nevíš, z hrůzou bys odtud uprchl.
Jak moc je vůbec prastará?
Nikdo nezná věk nejvyšší kouzelnice.
Ví se jen to, že je keltského původu a o své minulosti nemluví.
Následuješ ji a přitom ji neznáš?
Vím, že je vytrvalá a nepředvídatelná.
Bezcitná, ale i milá.
Díky ní jsem tím, čím jsem.
Věř svému učiteli a nesejdi z cesty.
- Jako Kaecilius? - Přesně tak.
Znal jsi ho?
Když sem přišel, ztratil všechny, které miloval.
Byl to ztrápený a zlomený muž.
Hledal odpověď v mystických uměních.
Výtečný učenec, ale byl příliš pyšný.
Tvrdohlavý.
Zpochybnil Prastarou a odmítl její učení.
Opustil Kamar-Taj.
Učenci ho následovali jako ovce.
- Šli za slepou doktrínou. - A ukradl zakázaný rituál, že ano?
- Ano. - Co je ten rituál zač?
Už žádné otázky.
- Co to je? - Už zase se ptáš.
Tohle je artefakt.
Některá magie je příliš mocná.
Proto ji vkládáme do věcí.
Poté můžeš poznat jejich plnou moc.
Tohle je Hůl Žijícího Tribunála.
Existuje mnoho artefaktů.
Watoombova hůlka, Valtorrovo klenuté boty.
Chceš mi zamotat jazyk, že ano?
- Kdy dostanu svůj? - Až budeš připraven.
- Jsem připraven. - Připraven budeš, až se artefakt rozhodne, že jsi.
A teď...
Zaútoč.
Dobře.
Bojuj!
Bojuj, jako kdyby na tom závisel tvůj život!
Protože jednou to tak bude.
CHRISTINO...
JEŠTĚ JEDNOU TI PÍŠI, ABYCH SE...
Wongu?
Dobře.
Nejprve otevři Agamottovo oko.
Tak dobře.
Bože...
Dormammu.
Temná dimenze.
Věčný život.
Ty!
Narušovat kontinuum času je zakázáno!
Dělal jsem jen to, co se píše v knize.
A píše se v knize o nebezpečích toho rituálu?
To nevím, nedostal jsem se tam.
Manipulace s časem může vytvořit rozdělení času.
Otevřou se nestabilní dimenze.
Prostorové paradoxy, časové smyčky!
To chceš žít v té samé chvíli pořád dokola a přestat úplně existovat?
Měli byste tam psát varování.
Tvá zvědavost tě může zabít.
Jestli budeš narušovat časové kontinuum, zničíš ho.
Nezahráváme si s přírodními zákony.
- Bráníme je. - A jak to děláte?
Kde ses naučil porozumět tomu kouzlu?
Mám fotografickou paměť. Tak jsem získal najednou dva doktoráty.
To, co jsi právě udělal, chce víc, než jen dobrou paměť.
- Jsi zrozen pro mystická umění. - Nicméně pořád se mi třesou ruce.
- Zatím ano. - Ale ne navždy.
- Nejsme proroci. - A kdy mi řekneš, co jsme zač?
Zatímco Avengers chrání svět před fyzickými nebezpečími,
my jej chráníme před mystickými nebezpečími.
Prastará je potomek dávného kouzelnického rodu.
Sahá až tisíce let zpátky k otci mystických umění.
K Mocnému Agamottovi.
Ten samý kouzelník, který vytvořil Agamottovo oko,
které sis tak lehkomyslně vypůjčil.
Agamotto postavil tři svatyně moci, na nichž nyní leží velká města.
Tato brána vede do svatyně v Hong Kongu.
Tahle do svatyně v New Yorku.
A tahle do svatyně v Londýně.
Společně vytváří štít kolem našeho světa.
Svatyně chrání svět a my kouzelníci?
- My chráníme svatyně. - Před čím?
Před dalšími stvořeními z dimenze, který ohrožují náš vesmír.
Jako Dormammu.
Odkud to jméno znáš?
Četl jsem o něm v knize Cagliostra, proč?
Dormammu žije v temné dimenzi.
Mimo čas.
Je to vesmírný dobyvatel, ničitel světů.
Bytost nekonečné síly,
neutuchajícího hladu.
Chce se dostat do každého vesmíru.
Každý svět chce do své temné dimenze.
Nejvíce ale touží po Zemi.
A ty stránky, které Kaecilius ukradl?
Chce se spojit s Dormammuem a načerpat sílu z temné dimenze.
Dobře.
Tady končím.
Přišel jsem uzdravit své ruce.
Nepřišel jsem bojovat v nějaké mystické válce.
Londýn!
Kaecilius! Ne!
Wongu, Mordo?
Haló?
Vidím, Danieli, že tě udělali mistrem svatyně.
Víš, co to znamená?
To, že při její ochraně zemřeš.
Přestaňte!
Jak dlouho jste učil v Kamar-Taj, mistře...?
Jsem doktor.
- Doktor? - Jmenuji se Strange.
To možná ano.
Ale všichni jsme zdraví.
Pozor!
Nevíte, jak se to používá, že ne?
Cože?
Nech toho.
- Řekl jsem, ať toho necháš. - To nejde, doktore.
Já ani nevím, co to je.
Je to konec i začátek.
Těch, kterých zůstalo málo, se sjednotí.
Jestli mi to nezačneš vysvětlovat, tak ti to zase nasadím.
Tak, pane doktore.
Dobře, poslyš. Jmenuji se doktor Stephen Strange.
- Jste doktor? - Ano.
Vědec?
Chápete přírodní zákony. Všechny věci stárnou.
Všechny také umírají.
Jednou naše Slunce pohasne a náš vesmír se ochladí a zahyne.
Ale v té další dimenzi...
Je to místo mimo čas.
- To stačí, zase ti to nasadím. - Tenhle svět nemusí zemřít, doktore.
Může zaujmout právoplatné místo mezi mnoha dalšími
a stát se tak součástí jednoho.
Velkého a překrásného světa.
- Všichni můžeme žít navždy. - Opravdu?
Co bys z toho nového utopického světa získal?
To stejné, co vy. To, co každý.
Život. Věčný život.
Lidé věří v dobro a zlo. Pravdou ale je, že čas je náš nepřítel.
- Čas vše zabíjí. - A co ty lidi, které jsi zabil?
Malinkatá zrnka v dalším vesmíru.
Ano, vidíte to?
Vidíte, co děláme?
Svět není takový, jaký by být měl. Lidská rasa by měla být věčná.
Náš svět je za hranicí času, protože čas nás zotročuje.
Čas nás ničí.
Smrt nás ničí.
Doktore...
Nechceme tomuto světu vládnout.
Chceme ho zachránit. Dát do rukou Dormammua,
který zastaví veškerou evoluci.
Důvod naší existence.
Nejvyšší kouzelník chrání naší existenci.
Co vás přivedlo do Kamar-Taj, doktore?
Bylo to osvícení?
Moc?
Přišel jste se zdravit tak jako my všichni.
Kamar-Taj je místo, které shromažďuje rozbité věci.
Všem nám bylo slíbeno se uzdravit.
Místo toho nám ale Prastará dala kouzelnické triky.
Opravdová kouzla si ale nechává pro sebe.
Přemýšlel jste někdy nad tím, kolik prožila životů?
Správně.
V knize Cagliostra jsem ten rituál viděl.
Takže ho znáte.
Ten rituál mi dává moc, která převyšuje moc Prastaré.
Moc na zničení svatyň, na přesunutí světa do temné dimenze.
Protože to, co Prastará chce, Dormammu skutečně dokáže.
Věčný život.
Není to ničitel světů, doktore. Je to zachránce.
Není.
To určitě není. Podívej se na svůj obličej.
Kvůli Dormammuovi je z tebe vrah.
Tak takové je jeho království?
- Myslíš, že je to sranda? - Ne, tohle ne.
Srandou je, že jste ztratil svůj prsten.
- Mohu vám pomoci, pane? - Kde je doktorka Palmerová?
- Pane, musíte... - Kde je? - Na sesterně.
Christino!
- Stephene? Můj bože... - Musím rychle na sál.
Rychle, nemám moc času.
- Co se stalo? - Bodli mě.
Mám tamponádu srdce.
Co to máš na sobě?
- Dojdu pro... - Krev je...
Krev je v osrdečníku.
Ne, ne, ne, ne! Stephene, Stephene.
Bože...
Trochu výš.
Buď s tou jehlou opatrná, prosím.
Stephene?
Co to...
- Co to vidím? - Mé astrální tělo.
- Jsi mrtvý? - Ne, ale umírám, Christino.
Jasně.
To je pravda.
Tak dobře.
Dobře.
Proboha.
Tady.
Nikdy jsem podobné zranění neviděla.
- Čím tě to bodli? - To nevím.
- Budu muset zmizet. - Proč?
Udrž mě naživu, dobře?
Dobře.
Do háje.
NABÍJÍM NA 200 JOULŮ
No tak, Stephene.
Naper to do mě znovu.
- Neděs mě. - Nabij a naper to do mě.
- Cože? Srdce ti bije. - Udělej to!
Ale...
Proboha.
ZVOLTE ENERGII 360 JOULŮ
Proboha!
- Jsi v pořádku? - Jo.
Dobře.
Po tom všem se tady jen tak ukážeš?
Mimo své tělo?
Já vím.
Taky jsi mi chyběla.
Psal jsem ti e-maily, ale nikdy jsi mi neodpověděla.
Proč bych měla?
Moc se ti omlouvám, Christino.
Měla jsi pravdu.
Choval jsem se jako kretén. Choval jsem se k tobě strašně.
- Zasloužila bys někoho lepšího. - Přestaň.
Vyjádřil ses jasně.
Co se to vůbec děje?
Kde jsi byl?
Poté, co mě zklamala západní medicína, jsem se vydal na východ.
Dojel jsem do Káthmándů.
- Do Káthmandů? - Ano.
- To je písnička od Boba Segera. - Jo, Beautiful Loser z roku 1975.
Šel jsem na místo jménem Kamar-Taj.
Mluvil jsem s někým, kdo si říká Prastará.
- Takže ses přidal do sekty. - Ne, ne tak docela.
Naučili mě používat síly, o kterých jsem nevěděl, že existují.
- Zní to jako sekta. - Není to sekta.
- To říkají oddaní sektě. - Ne...
Počkej, Stephene. Zadrž.
- Kam si myslíš, že jdeš? - Na schůzi sekty.
- To je šílené. - Jo.
Kam to jdeš?
Řekneš mi pravdu?
Mocný kouzelník se vmíchal do jedné prastaré věci.
Může měnit zákony fyziky a pokusil se mě zabít.
Nechal jsem ho svázaného v Greenwich.
Nejrychleji se tam dá dostat skrz dimenzionální bránu v kumbálu.
Dobře, tak mi to neříkej. Jak chceš.
Opravdu už musím jít.
Strangi!
Jsi v pořádku?
Relativně ano. Nic mi není.
Plášť levitace?
Přišel k tobě.
Už není můj.
- Je to pozoruhodné. - Utekl.
- Kaecilius? - Přesně.
Může myslí manipulovat s hmotou a prostorem.
Může měnit hmotu mimo zrcadlovou dimenzi?
- Ve skutečném světě? - Ano.
- Kolik jich ještě bylo? - Dva.
Jednoho jsem poslal do pouště.
- A dalšího? - Jeho tělo je na chodbě.
Mistr Drumm je v atriu.
- Je zpátky v Kamar-Taj. - Londýnská svatyně padla.
Štít proti temné dimenzi tvoří už jen New York a Hong Kong.
Bránil jsi newyorskou svatyni před útokem.
Svatyně ale přišla o mistra, potřebuje jiného, mistře Strangi.
Ne.
Jsem doktor Strange, žádný mistr Strange ani pan Strange.
Doktor Strange!
Když jsem se stal doktorem, přísahal jsem, že nikomu neublížím.
Právě jsem zabil muže. Už to znovu neudělám.
Jsem doktorem proto, abych životy zachraňoval, ne je bral.
Stal jste se doktorem, abyste zachránil jeden život nade všemi.
Svůj vlastní.
- Pořád do mě vidíte, je to tak? - Vidím to, co jsem viděla vždy.
Vaše přehnané ego.
Chcete se vrátit do bludu, kde můžete vše ovládat.
Dokonce i smrt, kterou nedokáže ovládat nikdo.
Ani velký doktor Stephen Strange.
Ani Dormammu?
Nabízí nesmrtelnost.
Náš strach ze smrti dává Dormammuovi život.
- Živí se jím. - Vy se jím živíte.
Mluvíte tady o ovládnutí smrti, ale já vím, jak to děláte.
Viděl jsem chybějící rituál z Cagliostrovo knihy.
Važte svá další slova, doktore.
Proto, že by se vám nelíbili?
Proto, že možná nevíte, o čem to mluvíte.
O čem to mluví?
Mluvím o jejím dlouhém životě, o jejím zdroji nesmrtelnosti.
Čerpá sílu z temné dimenze, aby zůstala naživu.
- To není pravda. - Viděl jsem ten rituál.
Vím, jak to děláte.
Jakmile se přeskupí, vrátí se.
Budete potřebovat posily.
- Není tou, za koho ji máš. - Takhle o ní nemůžeš mluvit.
Nemáš ani představu o její zodpovědnosti.
Ne, a nechci to vědět.
- Jsi zbabělec. - Proto, že nejsem vrah?
Všechny nás chtěl zabít a tys nedokázal najít sílu, abys je zastavil?
- Co si myslíš, že jsem právě udělal? - Zachránil sis vlastní krk!
A pak jsi kňučel jako zraněnej pes.
Ty bys to zvládl líp?
Nemáš ani tušení, co jsem všechno udělal.
A ano, udělal bych to jinak, bez jakéhokoliv zaváhání.
- I kdyby existovala jiná možnost? - Žádná jiná není.
- Nedokážeš si ji ani představit. - Ne, Stephene.
Nemáš na to kuráž.
Vrátili se.
Musíme je zastavit.
Teď!
Strangi, pojď sem a bojuj!
Zrcadlová dimenze.
Nemůžeš ovlivnit skutečný svět.
Kdo se směje teď, kreténe?
Já.
To já mám prsten, takže nemohou utéct, že jo?
Utíkej!
Jejich propojení s temnou dimenzí jim dává v zrcadlové dimenzi více síly.
Neovlivní skutečný svět, ale i tak nás můžou zabít!
To nebylo moc chytré. Byla to sebevražda.
To se teda povedlo.
Byla to chyba.
Ne, ne!
Tak je to pravda.
Čerpá sílu z temné dimenze.
Kaecilie.
Když jsem k vám přišel, byl jsem zlomený, ztracený a v nouzi.
Věřil jsem, že budete mou učitelkou, ale oklamal jste mě.
- Snažila jsem se tě ochránit. - Před pravdou?
Před tebou.
- Už mám nového učitele. - Dormammu tě podvedl.
Netušíš, kdo doopravdy je.
Jeho věčný život není ráj, je to utrpení.
Jenom lžete.
- Christino? - To si děláš srandu.
Proboha.
Její srdce nefibriluje, zastavilo se.
- Neurogenetické? - Ano.
Nicku.
Musíme snížit tlak na její mozek.
- Ztrácíme ji! - Potřebuje kyslík!
Musíme ji nahodit, má rozšířené zornice!
Není to pudové, nemá žádnou mozkovou aktivitu.
Co to děláte?
Chcete zemřít?
Musíte se vrátit do svého těla. Není čas.
Čas je relativní.
Vaše tělo ještě nedopadlo na zem.
Mnoho let jsem nahlížela skrz čas.
Dívala jsem se na tuhle chvíli.
Ale dál už nevidím.
Zabránila jsem nespočtu strašných budoucností.
Pokaždé se ale objeví další.
A všechny vedou sem.
- Nikdy ne dál. - Myslíte, že právě tady zemřete?
Chcete vědět, co vidím ve vaší budoucnosti?
Nechci.
- Ano. - Nikdy jsem vaši budoucnost neviděla.
Jen její možnosti.
Máte velkou schopnost konat dobro.
Vždy jste zářil.
Nebylo to ale kvůli úspěchu,
bylo to kvůli strachu ze selhání.
To mě udělalo skvělým doktorem.
To je to, co vás od toho odtáhlo.
Arogance a strach nadále brání tomu,
abyste se naučil nejjednodušší a nejvýznamnější ze všech.
A tou je?
Vždy nejde jen o vás.
Když jste za mnou přišel, ptal jste se,
jak jsem uzdravila Jonathana Pangborna.
Neuzdravila jsem ho.
Přivedl dimenzionální energii do svého těla.
- Používá kouzla, aby mohl chodit. - Neustále.
Měl možnosti.
Vrátit se do svého života,
nebo zasloužit si něco mnohem většího než on.
Takže bych mohl opět používat ruce?
Mít svůj starý život.
To byste mohl.
A svět by byl o něco chudší.
Já za čerpání energie z temné dimenze zaplatila.
Ale jak jistě víte, někdy se musí pravidla porušit pro vyšší dobro.
Mordo si to nemyslí.
Jeho duše je tuhá a nepoddajná. Je ukována z ohňů jeho mládí.
On potřebuje vaši poddajnost, ale vy zase jeho sílu.
Jen společně můžete Dormammua zastavit.
Nejsem připraven.
To není nikdy nikdo.
Náš čas si nevybíráme.
Smrt dává životu smysl.
Dává nám najevo, že naše dny jsou sečteny.
To, že čas je krátký.
Myslíte, že po tom všem jsem připravena?
Ale podívejte na mě.
Jednu chvíli protahuji do tisíce chvil.
Jen abych mohla sledovat sníh.
Není ti nic?
- Nerozumím tomu, co se děje. - Já vím.
Ale musím teď odejít.
Řekla jsi mi, že to, že ztratím ruce, nemusí být konec, ale začátek.
Jo.
Životy je možné zachraňovat i jinými způsoby.
Těžšími způsoby.
Divnějšími způsoby.
Doktorka Palmerová na pohotovost. Doktorka Palmerová na pohotovost.
Nechci, abys odešla.
Nech toho.
HONG KONG
Zbraň si vyberte moudře.
Nikdo se do téhle svatyně nedostane.
Nikdo.
- Kaecilie. - Jsi na špatné straně, Wongu.
- Je mrtvá. - Měl jsi pravdu.
Nebyla tou, za kterou jsem ji měl.
Byla komplikovaná.
Komplikovaná?
Velikost temné dimenze je nejasná.
Nebezpečná.
Co když ji pohltila?
Řekla nám, že je to zakázané.
Zatímco ona odtamtud vysávala sílu, aby žila staletí.
Dělal to, co si myslela, že je správné.
Nakonec za to vždy zaplatíš.
Ty to nevidíš?
Její prohřešky dovedly artefakt k Dormammuovi.
Kaecilius byl její chyba.
A my jsme kvůli jejímu podvodnému jednání skočili tady.
- Svět v plamenech. - Svatyně v Londýně padla.
Na New York zaútočili dvakrát. Víš, kam mají namířeno teď.
Do Hong Kongu.
Řekl jsi, ať bojuju, jako kdyby na tom závisel můj život, že jednou to tak bude.
Dnes je ten den.
Sám je nepřemůžu.
Svatyně už padla.
Temná dimenze.
Dormammu se blíží.
Je pozdě, nic ho už nezastaví.
Ne tak docela.
Ne.
Jdeme.
Máme druhou šanci!
Wongu.
Narušuju přírodní zákony, já vím.
Teď toho nenechávej.
Jakmile se svatyně obnoví, zaútočí na ni znovu.
Budeme ji muset chránit. Pojďme.
Vstaň, Strangi. Vstaň a bojuj.
Ještě není konec.
S nevyhnutelným nelze bojovat.
Není to krása?
Svět mimo čas.
Mimo smrt.
Mimo čas.
Strangi!
Je pryč.
Strange odletěl a odevzdal se jeho moci.
Dormammu.
- Přišel jsem vyjednávat. - Přišel jsi zemřít.
Tvůj svět je nyní mým světem.
Součástí všech světů.
Dormammu.
- Přišel jsem vyjednávat. - Přišel jsi zemřít.
Tvůj svět je nyní mým světem.
Co je to? Iluze?
- Ne, tohle je skutečné. - Dobře.
Dormammu.
Přišel jsem vyjednávat.
Co se to děje?
Ty jsi dal Kaeciliovi sílu ze svojí dimenze, já jsem si vzal sílu z té mojí.
Tohle je čas.
Nekonečná smyčka času.
Jak se opovažuješ?
Dormammu. Přišel jsem vyjednávat.
Namůžeš to dělat navždy.
Popravdě? Můžu.
Tak se věci teď mají.
My dva uvěznění v této chvíli napořád.
Tak budeme věčnost trávit umíráním.
Jo, ale všichni na Zemi bude žít.
Budeš trpět.
Bolest je mou starou známou.
Dormammu.
- Přišel jsem vyjednávat. - Věčně.
Dormammu.
Nikdy nevyhraješ.
Ne...
Můžu ale prohrávat
znovu a znovu, pořád dokola.
Navždy.
Jsi mým vězněm.
Ne, přestaň! Nech toho, zastav to.
- Osvoboď mě. - Ne.
Přišel jsem vyjednávat.
A co chceš?
Zmizíš ze Země.
Přestaneš útočit na můj svět.
A už nikdy se nevrátíš.
Udělej to a já zruším smyčku.
Vstaň, Strangi. Vstaň a bojuj.
Ještě není konec.
Není to krása?
Svět mimo čas.
Mimo smrt.
- Co jsi udělal? - Uzavřel jsem dohodu.
Co to má být?
To, co jsi vždycky chtěl.
Věčný život, kde jsi součástí jednoho světa.
Jsem si jistý, že se ti to nebude líbit.
Všimli jste si něčeho? Po ukradení knihy varování...
Varování přijdou až vždy po těch kouzlech.
To je vtipné.
Zvládli jsme to.
Ano.
Zvládli jsme to.
Ale porušili jsme přírodní zákony.
Podívej se kolem sebe. Je po všem.
Pořád si myslíš, že nebudou žádné následky, Strangi?
Že za to nijak nezaplatíme?
Porušili jsem naše pravidla, stejně jako ona.
Nakonec tě to dostihne.
Vždy.
Spočítá se ti to.
Půjdu si svou vlastní cestou.
Dobře.
Moudrá volba.
Agamottovo oko nos tehdy, až ovládneš jeho schopnosti.
Do té doby...
Nějakou dobu nechoď po ulici s kamenem nekonečna.
Možná máš pro mystická umění dar, ale máš se ještě co učit.
Jakmile se zpráva o smrti Prastaré roznese po multivesmíru,
nebude žádný nejvyšší kouzelník, který by Zemi ochránil.
- Musíme být připraveni. - Budeme připraveni.
Přeložil: Bac
www.neXtWeek.cz
DOCTOR STRANGE
Tak Země má teď kouzelníky.
- Dáš si čaj? - Nepiju čaj.
A co piješ?
Čaj ne.
Vedu si takový seznam bytostí, co mohou tento svět ohrozit.
Tvůj adoptovaný bratr Loki patří mezi ně.
- To si bezpochyby zaslouží. - To ano.
Proč jsi ho přivedl sem do New Yorku?
To je dlouhý příběh.
Takové rodinné drama.
Hledáme mého otce.
Dobře, když tady najdeš Ódina,
vrátíte se ihned zpátky na Ásgard?
- Ano, ihned. - Skvělé.
Pomohu ti.
Přeložil: Bac
www.neXtWeek.cz
Mohu vám pomoci?
Do Kamar-Taj tě přinesli na nosítkách.
Podívej se na sebe teď, Pangborne.
Mordo.
Co pro tebe můžu udělat?
Už několik měsíců tam nejsem a na něco jsem přišel.
Pravou podstatou kouzelníka
je přetvářet věci z jejich skutečného smyslu.
Ukradení moci.
Přetváření přírody.
Jako ty.
Nic jsem neukradl. Tohle je moje moc.
- Jen moje. - Moc...
Má jistý účel.
Proč to děláš?
Proto, že konečně vidím, co je se světem špatně.
Má až moc kouzelníků.
DOCTOR STRANGE SE VRÁTÍ
Přeložil: Bac
www.neXtWeek.cz
www.Titulky.com