Sinconizarea mandeajupanu
Subtitrarea: Thunder_oc/Avocatul31 Subtitrari-noi Team
Maestre Kaecilius.
Ritualul acela îți va aduce numai tristețe.
Ipocritule!
Provocare, Billy.
Haide, Billy. Cred că mă iei peste picior.
Nu, doctore.
"Feels So Good", Chuck Mangione, 1977.
- Serios, Billy, ai spus că va fi grea. - E din 1978.
Nu, Billy, cu toate că Feels So Good a intrat în top în 1978,
albumul a fost lansat în decembrie 1977.
- Nu, nu. Wikipedia spune că... - Mai verifică o dată.
- Când ai... ? - Unde păstrezi informațiile astea inutile?
Inutile? Omul a dus o melodie în top 10 cu o trompetă.
Cum este, Billy?
- 1977. - Te rog.
- Te urăsc. - "E atât de bine", nu-i așa?
Mă... mă ocup eu aici, Stephen. Ai terminat, poți pleca, închidem noi.
- Ce-i asta? - O plagă prin împușcare.
E uimitor că l-ai ținut în viață.
Ar trebui să analizăm funcțiile cerebrale după testul pentru reflexe...
Cred că am găsit problema, dr. Palmer.
- I-ai lăsat un glonț în cap. - Mulțumesc. Îi afectează măduva spinării.
Aveam nevoie de un specialist. Nick a spus că e în moartea cerebrală.
Ceva nu îmi miroase a bine.
Trebuie să ne grăbim.
Dr. West! Ce faceți? Hei! - Îi prelevăm organele. E un donator.
- Încetați. Nu v-am dat acceptul. - Nici nu este nevoie.
Am declarat deja că este în moarte cerebrală.
Prematur. Trebuie să-l pregătim pentru o craniotomie suboccipitală.
- Nu vă las să operați un cadavru. - Ce vezi aici?
- Un glonț? - Un glonț perfect. Întărit.
A fost întărit cu un aliaj între plumb și antimoniu.
Un metal toxic. Și pe măsură ce alunecă spre lichidul cefalorahidian...
- Sistemul nervos central începe să cedeze. - Trebuie să mergem.
Pacientul nu e mort, însă e pe moarte. Tot mai vrei să-i prelevezi organele?
- Te voi asista. - Nu! Dr. Palmer mă va asista.
Mulțumesc.
- Porniți monitorul, urgent. - Nu avem timp pentru asta.
- N-o poți face cu mâna. - Pot și o voi face.
Nu e momentul să te dai mare, Strange.
Și acum 10 minute când ai declarat eronat ora decesului?
Nervul cranian intact.
Dr. West, acoperă-ți ceasul.
Știi, nu era nevoie să-l umilești în fața tuturor.
Nu trebuia nici să-i salvez pacientul.
Dar, știi, uneori nu mă pot abține.
- Nick e un doctor foarte bun. - Tu ai venit la mine.
- Da, păi, aveam nevoie de o altă părere. - Aveai deja o altă părere.
Însă tu aveai nevoie de una competentă.
Ei bine, un motiv în plus să fii neurochirurgul meu de gardă.
Ai putea face diferența.
- Nu pot să lucrez în măcelăria ta. - Hei! Uite, el...
Eu secționez transversal nervii spinali
ca să stimulez neurogeneza sistemului nervos central.
Munca mea cel puțin va salva mii de vieți mulți ani de acum încolo.
La urgențe salvez doar un idiot bețiv cu o armă în mână.
Da, ai dreptate. La urgențe doar salvezi vieți.
Nu ai faimă și nici interviuri la CNN...
Păi, cred că va trebui să mă mulțumesc cu Nick.
Stai puțin. Tu nu... voi nu...
- Ce? - Dormiți împreună.
Scuze, credeam că mi-am exprimat implicit dezgustul.
Explicit, de fapt.
Și nu, am o regulă foarte strictă în privința întâlnirilor cu colegii.
- Serios? - Îi spun regula "Strange".
Bun! Mă bucur că ceva îmi poartă numele.
Știi, am inventat o procedură de laminectomie ~decompresia coloanei~
și totuși, nimeni nu pare să vrea s-o numească tehnica "Strange".
Noi am inventat tehnica aceea.
Trebuie să recunosc că sunt impresionat de regula ta.
Uite, în seara asta țin un discurs la cina organizată de o societate neurologice.
Vino cu mine.
O altă întâlnire cu discursuri? Ce romantic.
Îți plăcea să mergi cu mine la chestiile astea.
- Ne distram. - Nu. Tu te distrai.
Nu aveau legătură cu noi, ci doar cu tine.
- Nu doar cu mine. - Stephen. Totul e despre tine.
Poate ne putem lega cu cratimă. Tehnica Strange-Palmer.
Palmer-Strange.
Billy! Ce ai pentru mine?
Un colonel al Forțelor Aeriene de 35 de ani și-a zdrobit coloana vertebrală inferioară
într-un fel de armură experimentală. Fractură vertebrală mid-toracică.
Aș putea să-l ajut, dar la fel pot și alte 50 de persoane.
Găsește-mi ceva care să merite timpul meu.
Am o femeie de 68 de ani cu un gliom avansat de trunchi cerebral.
Da, vrei să-mi strici reputația perfectă? Categoric nu.
Sau o tânără de 22 de ani cu un implant electronic cerebral
pentru controlul schizofreniei, lovită de fulger?
Asta chiar sună interesant.
Îmi poți trimite... am primit-o.
Hei.
E în regulă. O să fie bine.
Ce mi-au făcut?
Te-au adus de urgență cu elicopterul. Dar le-a luat ceva timp să te găsească.
Orele pentru remedierea leziunilor nervoase au trecut cât ai fost prins în mașină.
Ce mi-au făcut?!?
11 pini din oțel inoxidabil în metacarpiene.
Multiple rupturi de ligamente.
Leziuni severe ale nervilor mâinilor.
Ai stat pe masa de operație 11 ore.
Uită-te la fixatoarele astea.
Nimeni nu ar fi putut face mai bine.
Eu aș fi putut face mai bine.
- Nu. Nu. - Acordă-i timp corpului să se vindece.
M-ați distrus.
În cât timp voi fi...
Dr. Strange... țesuturile acelea încă se refac.
Accelerați procesul. Plasați stentul sub artera brahială până la artera radială.
E posibil.
La stadiu experimental și costisitor, dar este posibil.
Am nevoie doar să fie posibil.
Sus.
Arată-mi puterea ta.
- E inutil. - Nu e inutile, omule, poți s-o faci.
Atunci răspunde-mi la o întrebare, rezidentule.
Ai cunoscut pe cineva cu o leziune nervoasă atât de severă
să facă asta și să se recupereze?
Da, un tip. Accident de muncă. Și-a fracturat coloana.
A paralizat și avea picioarele atrofiate.
Avea dureri în umeri de la căruțul cu rotile.
Venea de 3 ori pe săptămână.
Apoi nu a mai venit. Am crezut că a murit.
Câțiva ani mai târziu a trecut pe lângă mine pe stradă.
- Mergea? - Da, mergea.
Baliverne. Arată-mi dosarul lui.
O să-mi ia ceva timp să extrag dosarul din arhivă.
Dar dacă asta dovedește că vă înșelați,
merită efortul.
Am analizat toate cercetările tale.
Am citit toate scrisorile pe care mi le-ai trimis...
însă nu vor fi de folos.
Eu... cred că nu realizezi cât de severe sunt leziunile...
- Uite cum stă treaba, eu... - În cel mai bun caz aș încerca și aș eșua.
Înțeleg. Uite care e problema, eu...
- Ce vrei de la mine e imposibil, Stephen. - Haide...
- Am propria reputație de menținut. - Etienne, așteaptă.
- Nu pot să te ajut și nu pot nici alții. - Nu. Nu, nu, așteaptă!
Bună.
Te-a refuzat.
E limitat.
Există o nouă procedură în Tokyo. Racolează donatori de celule stem,
le recoltează și realizează o orteză în 3D.
Dacă aș putea face rost de un împrumut, doar...
- Stephen... - Un mic împrumut, 200.000.
Stephen. Mereu ai cheltuit banii la fel de repede cum i-ai făcut,
dar acum cheltui bani pe care nu-i ai.
Poate e timpul să te oprești.
Nu. Nu e momentul să mă opresc.
Pentru că, după cum vezi, nu fac progrese!
Dar asta nu mai e medicină. E obsesie.
Unele lucruri nu se pot remedia.
- Viața fără munca mea... - E tot viață.
Nu e sfârșitul. Mai sunt și alte lucruri care pot da sens vieții tale.
Ce lucruri? Tu?
Acum trebuie să-ți ceri scuze.
Acum trebuie să pleci.
Bine. Nu mai pot să văd cum îți faci asta.
- E prea dificil pentru tine, așa-i? - Da, este.
- Mi se rupe sufletul să te văd așa. - Nu. Nu mă compătimi.
- Nu te compătimesc. - Da? Atunci ce cauți aici?
Ai adus brânză și vin de parcă am fi niște vechi prieteni care merg la un picnic?
Nu suntem prieteni, Christine. Eram aproape iubiți.
Îți plac poveștile lacrimogene, nu-i așa? Asta sunt eu pentru tine?
Sărmanul Stephen Strange, un caz social.
În sfârșit are nevoie de mine. Un alt rebut al umanității pe care să lucrez.
Îl repari și îl trimiți înapoi în lume, iar inima îți exultă...
Atât de mult îți pasă! Nu-i așa?!?
La revedere, Stephen.
Ți-am spus eu!
Pangborn, J. Spitalul General Metropolitan.
Haide, omule! Unde-i competiția?
Vorbești cam mult!
Jonathan Pangborn, leziuni ale nervilor spinali între vertebrele C7-C8, vindecat.
- Cine ești? - Paralizat de la piept în jos.
Paralizie parțială a membrelor superioare.
Nu te cunosc.
Stephen Strange. Sunt neurochirurg. Am fost neurochirurg.
De fapt, știi ce, omule? Te cunosc.
Am venit la cabinetul tău odată. Ai refuzat să mă vezi.
Nu am trecut niciodată de asistentul tău.
- Nu puteai fi tratat. - Nu îți aducea faimă, așa-i?
Ai revenit dintr-un loc fără cale de întoarcere!
Eu... încerc să-mi găsesc o cale de întoarcere.
Hei, Pangborn, mai joci sau nu?
Bine.
Renunțasem la corpul meu.
M-am gândit că mintea era singurul lucru care mi-a mai rămas.
Trebuia să încerc să-i ridic nivelul.
Așa că m-am așezat printre maeștri spirituali și femei sacre.
Străinii m-au cărat pe brațe până în vârful munților să văd oamenii sfinți.
În cele din urmă, mi-am găsit maestrul.
Mintea mi-a fost elevată. Și spiritul întărit.
Și cumva...
- Trupul s-a vindecat. - Da.
Erau secrete mult mai profunde de învățat,
însă nu am avut înțelepciunea să le înțeleg.
M-am mulțumit cu miracolul meu și m-am întors acasă.
Locul pe care îl cauți se numește Kamar-Taj.
- Însă prețul e mare. - Cat?
Nu mă refer la bani.
Succes.
Dă-mi mingea!
Kathmandu, Nepal
Mă scuzați. Kamar-Taj?
Știți unde se află Kamar-Taj?
"Himalayan Healing! Descoperă liniștea! Descoperă-te pe tine!"
Kamar-Taj?
Kamar-Taj...
Bine.
- Băieți, eu... nu am bani. - Ceasul.
- Nu, vă rog. E tot ce mi-a rămas. - Ceasul.
Bine.
Cauți Kamar-Taj?
Serios? Ești sigur că ne aflăm unde trebuie?
Tipul ăla seamănă puțin cu un... Kamar-y Taj-y.
Cândva am fost și eu ca tine.
Și eu am fost... lipsit de respect.
Așa că pot să-ți dau un sfat?
Uită tot ce crezi că știi.
În regulă.
Sanctuarul maestrului nostru. Cea Antică.
Cea Antică? Care-i numele ei real?
Da. Să uit tot ce cred că știu. Scuze.
Mulțumesc pentru...
Bine, asta-i... o chestie...
Mulțumesc.
Salut.
Mulțumesc. Și mulțumesc.
Mulțumesc, Cea Antică... pentru că... m-ai primit...
Cu multă plăcere.
- Cea Antică. - Mulțumesc, maestre Mordo.
Mulțumesc, Maestre Hamir!
Domnule Strange!
- Doctor, de fapt. - Păi, nu. Nu mai sunteți cu siguranță.
Nu de asta ați venit aici? Ați trecut prin multe operații.
- Șapte, nu-i așa? - Da...
- Bun ceaiul. - Da.
Ați vindecat un individ pe nume Pangborn? Un individ paralizat.
- Într-un fel. - L-ați ajutat să meargă din nou.
Da.
Cum ați reușit să vindecați o secționare nervoasă completă între vertebrele C7-C8?
Nu am vindecat-o.
Nu putea umbla. Eu l-am convins că poate.
Doar nu sugerați că a fost o dereglare psihosomatică?
Când reconectați un nerv secționat,
dvs. îl vindecați sau corpul?
Celulele.
Iar celulele sunt programate să se regenereze în diferite moduri.
Corect.
Și dacă v-aș spune că propriul dvs. corp poate fi convins
să se regenereze în diferite moduri.
Te referi la regenerarea celulară.
Asta e... o tehnologie medicală inovatoare.
De aceea lucrați aici fără un comitet medical executiv?
Și... în ce stadiu este tratamentul vostru?
E complet.
Deci ați găsit o cale să reprogramați celulele nervoase să se vindece singure?
Nu, dle Strange.
Știu cum să reorientez spiritul să vindece trupul.
- Spiritul... să vindece trupul. - Da.
În... în... în... regulă. Cum facem asta? De unde începem?
Nu-ți place ghidul ăsta?
Nu. E... e foarte bun. Doar că... știi, l-am mai văzut.
În magazinele cu suveniruri.
Dar asta?
- Acupunctură, minunat. - Da?
Dar... asta?
Îmi arăți imaginea unei rezonanțe magnetice? Nu-mi vine să cred.
Acele hărți au fost desenate de cineva care vedea parțial, dar nu și întregul.
Am cheltuit și ultimul dolar să ajung aici
pe un bilet doar dus, iar tu îmi vorbești despre vindecarea prin credință?
Ești un om care privește lumea prin gaura cheii,
și ți-ai petrecut toată viața încercând să mărești acea gaură.
Să vezi mai multe, să acumulezi mai mult. Și acum când ai auzit că se poate mări
în moduri inimaginabile, refuzi șansa asta?
Nu, o refuz pentru că nu cred în basme
cu chakre, cu energie, sau puterea credinței.
Nu există spirit!
Noi suntem făcuți din materie și nimic mai mult.
Suntem doar o particulă minusculă într-un univers indiferent.
- Te desconsideri prea mult. - Crezi că poți vedea prin mine, nu-i așa?
Ei bine, nu poți. Însă eu văd prin tine!
- Ce mi-ai făcut? - Am separat forma astrală de cea fizică.
Ce-ai pus în ceaiul ăla? Psilocibina? LSD?
E doar ceai.
Cu puțină miere.
Ce s-a întâmplat?
Pentru o clipă ai intrat în dimensiunea astrală.
- Poftim? - Locul în care sufletul e separat de trup.
- De ce îmi faci asta? - Să-ți arăt câte lucruri nu știi.
Deschide ochiul.
Nu! Nu... Nu! Rahat!
Doamne! Doamne! Doamne!
Nu, nu, nu! Ce se întâmplă?
Nu-i real, nu-i așa?
Pulsul îi crește periculos de mult.
Mie mi se pare că e în regulă.
Crezi că știi cum funcționează lumea?
Crezi că universul ăsta material este totul?
Ce este real?
Ce mistere se află dincolo de percepțiile tale?
La originea existenței, mintea și materia se întâlnesc.
Gândurile definesc realitatea.
Universul acesta este doar unul dintr-un număr infinit.
Lumi nemărginite.
Unele binevoitoare și revigorante;
Altele pline de răutate și înfometare.
Locuri întunecate, unde există puteri mai vechi decât timpul...
hămesite... și în așteptare.
Cine ești dumneata în acest vast multivers, dle Strange?
Ai văzut asta în vreun magazin de suveniruri?
Învață-mă!
Nu.
Nu... Nu!
Nu, nu, nu, nu nu nu nu!
Nu! Deschide ușa! Te rog!
Vă mulțumesc, maeștrilor.
Crezi că am greșit că l-am alungat?
Au trecut 5 ore și este încă la ușă.
Există o putere în el.
Încăpățânare, aroganță, ambiție... Le-am mai întâlnit.
Îți amintește de Kaecilius?
Nu voi mai ghida un alt discipol talentat către putere,
doar ca să-l pierd în favoarea întunericului.
Pe mine nu m-ai pierdut. Mi-am dorit puterea să-mi înfrâng inamicii.
Tu mi-ai oferit puterea să-mi înfrâng demonii.
Și să trăiesc după legea naturii.
Niciodată nu scăpăm de demoni, Mordo.
Învățăm doar să trăim deasupra lor.
Kaecilius are încă paginile furate.
Dacă le descifrează, va aduce năpastă asupra noastră.
Ne-ar putea aștepta zile întunecate.
Poate Kamar-Taj ar putea avea nevoie de un om precum Strange.
Nu mă lăsați afară.
Nu am unde să mă duc.
Mulțumesc.
Pat.
Odihnește-te.
Meditează...
dacă poți.
Cea Antică va trimite după tine.
Ce-i asta? Mantra mea?
E parola de la Wi-Fi.
Nu suntem sălbatici.
Timpul îți va arăta cât de mult te iubesc. Christine
Limbajul artelor mistice este la fel de vechi precum civilizația.
Vrăjitorii din antichitate au numit utilizarea acestui limbaj "vrajă".
Însă dacă acel termen ofensează percepțiile tale moderne,
poți să-l numești "program".
Codul sursă care conturează realitatea.
Noi utilizăm energia
obținută din alte dimensiuni ale multiversului,
pentru a crea vrăji,
pentru a forma scuturi
și arme
pentru a face magie.
Dar... chiar dacă degetele mele ar putea face asta,
Mâinile mele doar vor flutura prin aer. Adică...
cum ajung să fac ceea ce faci tu?
Cum ai ajuns să refaci nervii afectați sever,
și să reasamblezi o coloană vertebrală umană os cu os?
Prin studiu și practică. Ani de zile.
Salut.
- Dle Strange. - Stephen, te rog.
Și dumneata ești?
- Wong. - Wong.
Doar Wong? Precum... Adele?
Sau... Aristotel.
Drake. Bono.
Eminem.
Cartea soarelui invizibil.
Astronomia Nova.
Codex Imperium.
Cheia lui Solomon.
- Ai citit toate astea? - Da.
- Vino cu mine. - În regulă.
Secțiunea asta e rezervată maeștrilor.
Însă la alegerea mea și alții o pot folosi.
Ar trebui să începem cu Maxim's Primer.
Cum stai cu sanscrita?
Folosesc fluent Google Translate.
Citește. Sanscrita clasică.
Acelea ce sunt?
Colecția privată a Celei Antice.
Deci sunt interzise?
Nicio știință nu e interzisă în Kamar-Taj. Doar anumite practici.
Acele cărți sunt mult prea avansate pentru oricine în afară de Vrăjitorul Suprem.
Asta are pagini lipsă.
Asta-i Cartea lui Cagliostro. "Studiul timpului".
Unul dintre ritualuri a fost furat de un fost maestru.
Un zelot pe nume Kaecilius.
Imediat după ce l-a sugrumat pe fostul bibliotecar,
și l-a lăsat fără cap.
Acum eu sunt gardianul acestor cărți.
Dacă un volum din aceste colecții ar fi furat din nou, eu voi ști.
Iar tu vei fi mort înainte să părăsești campusul.
Și dacă e vorba doar de o întârziere?
Există vreo taxă despre care ar trebui să știu? Sau poate...
Știi, oamenii obișnuiau să creadă că sunt amuzant.
Lucrau pentru tine?
În regulă. Mi-a făcut plăcere să vorbesc cu tine
îți mulțumesc pentru cărți, pentru povestea terifiantă
și pentru amenințarea cu moartea.
Acum vom obține puterea cu care îl vom distruge pe cel ce ne-a trădat.
Cel care trădează lumea.
Abilitatea inelului pentru portaluri este esențială pentru artele mistice.
Ne permite să călătorim prin multivers.
Trebuie doar să vă concentrați.
Vizualizați.
Observați destinația cu mintea.
Priviți dincolo de lumea din fața voastră.
Imaginați-vă fiecare detaliu.
Cu cât este mai clară imaginea, cu atât mai repede și mai ușor,
va apărea portalul.
Suficient.
Aș dori să vorbesc un moment cu dl Strange.
Desigur.
- Mâinile mele. - Nu e vorba despre mâinile tale.
Cum să nu fie vorba de mâinile mele?
Maestre Hamir.
Mulțumesc, maestre Hamir.
Nu poți birui un râu să-l supui.
Trebuie să te lași purtat de curent, și să-i folosești puterea în avantajul tău.
Îl... îl controlez abandonând controlul? Nu are sens.
Nu totul are sens. Nu totul trebuie să aibă.
Inteligența ta te-a condus departe în viață.
Dar nu te va duce mai departe.
Cedează, Stephen.
Înfrânează-ți mândria
și puterea ta va crește.
Vino cu mine.
- Stai. Asta este... - Everestul.
- E minunat. - Da, ai dreptate. E frig, dar... e frumos.
La temperatura asta, o persoană poate rezista 13 minute
înainte să sufere pierderea permanentă a funcțiilor vitale.
Minunat.
Dar tu vei intra probabil în stare de șoc în primele 2 minute.
Poftim?
- Cedează, Stephen. - Nu, nu! Nu!
- Cum se descurcă recrutul nostru? - Vom vedea.
În orice clipă.
Nu, nu din nou.
Poate ar trebui...
- Stephen. - Wong.
- Ce dorești, Strange? - Cărți despre proiecția astrală.
- Nu ești pregătit pentru asta. - Pune-mă la încercare, Beyonce.
Haide. Doar ai auzit de ea. E o vedetă faimoasă, nu?
Tu zâmbești vreodată?
Haide, dă-mi cartea.
Nu.
Cândva, în încăperea asta, m-ai implorat să te las să înveți.
Acum mi se spune că pui la îndoială fiecare lecție, că preferi să înveți singur.
Cândva, în camera asta, mi-ai spus să deschid ochii.
Acum mi se spune să accept orbește reguli care nu au niciun sens.
Precum regula care interzice deschiderea unui portal spre bibliotecă?
- Wong m-a turnat? - Avansezi rapid cu abilitățile magice.
Ai nevoie de un spațiu sigur să exersezi formulele magice.
Acum te afli în Dimensiunea Oglinzilor.
Întotdeauna prezentă, dar ascunsă.
Lumea reală nu este afectată de ceea ce se întâmplă aici.
Folosim Dimensiunea Oglinzilor să ne antrenăm, să supraveghem,
și uneori să împiedicăm amenințările.
Nu vrei să fii blocat aici fără inelul pentru portaluri.
Stai puțin. Scuze, cum adică, amenințări?
Cunoașterea unui multivers infinit
include și cunoașterea pericolelor infinite.
Și dacă ți-aș spune tot ceea ce nu știi încă, ai fugi de aici terorizat.
Deci, ce vârstă are?
Nimeni nu cunoaște vârsta Vrăjitorului Suprem.
Se știe doar că este de origine celtică și nu vorbește niciodată despre trecutul ei.
O urmezi fără să știi nimic?
Știu că e statornică, dar imprevizibilă.
Nemiloasă, dar amabilă.
Ea m-a făcut ceea ce sunt.
Ai încredere în maestrul tău. Și nu-ți pierde calea.
- Precum Kaecilius? - Exact.
Îl cunoșteai?
Când a venit la noi, pierduse toate persoanele pe care le-a iubit vreodată.
Era un om îndurerat și năpăstuit,
căutând răspunsuri în artele mistice.
Un discipol strălucit, însă era orgolios, încăpățânat.
S-a îndoit de Cea Antică, a respins învățăturile noastre.
A părăsit Kamar-Taj.
Discipolii lui l-au urmat precum oile
seduși de o doctrină falsă.
- A furat ritualul interzis, așa-i? - Da.
Da.
Și ce-a făcut?
Gata cu întrebările.
- Ce-i asta? - Asta-i o întrebare.
E o relicvă.
Unele magii sunt prea puternice de susținut, așa că o impregnăm în obiecte.
Permițându-le să absoarbă tensiunea pe care noi nu o putem susține.
Asta este Sceptrul Tribunului Viu.
Există multe relicve.
Sceptrul lui Watoomb.
Cizmele Electrice ale lui Voltor.
Parcă ți se împleticește limba, nu? Eu când o să am relicva mea?
- Când vei fi pregătit. - Cred că sunt pregătit.
Ești pregătit când relicvă spune că ești pregătit.
Acum,
invocă o armă.
Da.
Luptă! Luptă ca și cum viața ta ar depinde de asta!
Pentru că într-o bună zi, ar putea depinde.
Christine
Îți mai trimit un e-mail încă o dată ca să...
Wong?
Bine.
Mai întâi, deschide Ochiul lui Agamotto.
În regulă.
Dumnezeule.
Dormammu.
Dimensiunea Întunecată.
Viața eternă?
Oprește-te!
Imixtiunea cu probabilitatea continuumului spațiu-timp este interzisă!
Eu... am făcut doar exact ceea ce scrie în carte!
Și ce scrie în carte despre pericolele executării acestui ritual?
Da, nu știu. Nu ajunsesem încă la partea aia.
Manipulările temporale pot crea ramificații în timp.
Deschideri dimensionale instabile.
Paradoxuri spațiale! Bucle temporale!
Vrei să fii blocat să retrăiești același moment în continuu,
sau să nu exiști deloc?
Ar fi trebuit să pună un avertisment înainte de chestia asta.
Curiozitatea ta putea să te omoare.
Tu nu manipulai continuumul spațiu-timp,
îl distrugeai.
Noi nu intervenim în legile naturale. Noi le apărăm.
Cum ai învățat să faci asta?
Unde ai învățat litania cuvintelor necesare să înțelegi asta?
Am o memorie fotografică.
Așa mi-am luat doctoratul în medicină și filozofie în același timp.
Ceea ce ai făcut necesită mai mult decât o memorie bună.
Ai fost născut pentru artele mistice.
- Și totuși, mâinile încă îmi tremură. - Deocamdată, da.
- Nu pentru totdeauna? - Nu suntem profeți.
Când o să începi să-mi spui ce suntem?
În timp ce eroi precum Răzbunătorii protejează lumea de pericolele fizice,
noi, vrăjitorii, o apărăm împotriva amenințărilor mistice.
Cea Antică este ultima dintr-un lung șir de Vrăjitori Supremi
care duc înapoi mii de ani până la părintele artelor mistice,
mărețul Agamotto.
Același vrăjitor care a creat Ochiul pe care tu l-ai împrumutat atât de nesăbuit.
Agamotto a construit 3 sanctuare în locuri de putere,
acolo unde acum sunt orașe mari.
Ușa asta duce la sanctuarul din Hong Kong,
ușa aia duce la sanctuarul din New York.
Iar ușa asta, la sanctuarul din Londra.
Împreună, sanctuarele generează un scut protector în jurul lumii noastre.
Sanctuarele protejează lumea, iar noi, vrăjitorii...
- Protejăm sanctuarele. - Împotriva cui?
Altor ființe dimensionale care ne amenință universul.
Precum Dormammu?
Unde ai învățat acest nume?
Am citit asta în Cartea lui Cagliostro. De ce?
Dormammu sălășluiește în Dimensiunea Întunecată.
Mai presus de timp.
Este un cuceritor cosmic, distrugătorul lumilor.
O ființă cu o putere infinită și cu foame nesfârșită,
într-o misiune de a invada fiecare univers
și de a aduce toate lumile în Dimensiunea sa Întunecată.
Și cel mai mult dintre toate îi este foame de Pământ.
Paginile pe care le-a furat Kaecilius.
Un ritual pentru a-l contacta pe Dormammu
și pentru a atrage putere din Dimensiunea Întunecată.
Bine. Bine.
Eu... mă retrag. Am venit aici să-mi vindec mâinile,
nu să lupt într-un război mistic.
Londra.
Kaecilius!
Nu!
Wong? Mordo?
Strada Bleecker numărul 177A
Alo?
Daniel. Văd că te-au făcut Maestru al Sanctuarului.
Știi ce înseamnă asta?
Că o să mori protejându-l.
Opriți-vă!
De cât timp ești la Kamar-TaJ, dle... ?
Doctor.
- Doar Doctor? - Numele este Strange ~Ciudat~.
Poate. Cine sunt eu să judec?
Nu știi să folosești asta, nu-i așa?
Ce?
- O să mori aici. - Încetează.
Am spus să încetezi!
Nu poți să oprești asta, dle Doctor.
Ce... uite, nici măcar nu știu la ce te referi prin "asta".
Este sfârșitul și începutul.
Cei mulți devin cei puțini, devin Unicul.
Uite, dacă nu o să începi să vorbești logic,
o să trebuiască să-ți pun asta la loc.
Spune-mi, dle Doctor.
În regulă, uite. Numele meu este Dr Stephen Strange.
Ești doctor?
- Da. - Un om de știință.
Înțelegi legile naturii. Toate lucrurile îmbătrânesc. Toate lucrurile mor.
În cele din urmă, soarele nostru se va stinge
universul nostru se va răci și va pieri.
Dar Dimensiunea Întunecată...
este un loc dincolo de timp.
- Ajunge. Îți pun asta la loc. - Lumea asta nu trebuie să moară, doctore.
Lumea asta își poate ocupa locul de drept printre atâtea altele,
ca parte a Unicului.
Mărețul și minunatul Unic.
Iar noi putem trăi pentru totdeauna.
Serios?
Ce câștigi din această utopie dimensională New Age?
Același lucru ca și tine. Ca toți ceilalți. Viața. Viața eternă.
Oamenii gândesc în termeni de bine și rău,
când în realitate timpul este adevăratul inamic al nostru al tuturor.
Timpul ucide totul.
Dar oamenii pe care i-ai ucis tu?
Minuscule, defecte de moment într-un univers indiferent.
Da. Vezi tu,
înțelegi ce facem?
Lumea nu este ceea ce ar trebui să fie. Umanitatea tânjește după viața eternă,
după o lume mai presus de timp, pentru că timpul ne înrobește.
Timpul este o insultă.
Moartea este o insultă.
Doctore...
Noi nu căutăm să conducem această lume.
Căutăm să o salvăm, să o predăm lui Dormammu,
care este scopul tuturor evoluțiilor,
"De ce-ul" tuturor existențelor.
Vrăjitorul Suprem apără existența.
Ce te-a adus la Kamar-Taj, doctore?
A fost iluminarea?
Puterea?
Ai venit să fii vindecat, la fel ca noi toți.
Kamar-Taj este un loc care strânge lucruri stricate.
Cu toții am venit cu promisiunea de a fi vindecați,
dar în loc de asta, Cea Antică ne-a dat trucuri de salon.
Magia adevărată o ține pentru ea.
Te-ai întrebat vreodată cum a reușit să trăiască atât de mult?
Am văzut ritualurile în Cartea lui Cagliostro.
Așadar, știi.
Ritualul îmi dau puterea de a o înlocui de la putere pe Cea Antică
și să-i distrug sanctuarele,
Să las să intre Dimensiunea Întunecată.
Pentru că, ceea ce strânge Cea Antică, Dormammu dă gratis.
Viața, veșnicia.
El nu este distrugătorul lumilor, doctore, este salvatorul lumilor.
Nu. Adică, haide. Uită-te la fața ta.
Dormammu te-a făcut un ucigaș.
Cât de bun poate fi regatul său?
Asta ți se pare amuzant?
Nu. Nu, doctore.
Ceea ce este amuzant este că ți-ai pierdut inelul care deschide portaluri.
- Dle, pot să te ajut? - Dr. Palmer, unde este?
- Dle, trebuie să... - Unde este?
La cabina asistentelor.
Christine!
- Stephen? Dumnezeule. Ce... - Trebuie să mă duci
la o masă de operație acum. Doar tu.
Acum! Nu am timp deloc!
- Ce s-a întâmplat? - Am fost înjunghiat. Tamponadă cardiacă.
Cu ce ești îmbrăcat?
- Cavitatea toracică este în regulă. - Sângele... este în sacul pericardic.
Nu. Nu, nu, nu, nu, nu, nu! Stephen! Stephen!
Haide, haide!
Puțin mai sus.
Te rog, ai grijă cu acul.
Stephen?
- Dumnezeule. La ce mă uit? - Corpul meu astral.
- Ești mort? - Nu, Christine, dar sunt pe moarte.
Sigur. Sigur.
Da. În regulă. Bine.
Eu... nu am mai văzut o asemenea rană.
Cu ce ai fost înjunghiat?
Nu știu.
- Acum o să trebuiască să dispar. - Nu, eu...
Ține-mă în viață, bine?
Bine! Bine.
Rahat!
Se încarcă cu 200 Jouli
Stephen, haide.
- Curentează-mă din nou! - Nu mai face asta!
Mărește voltajul și curentează-mă din nou.
- Nu, îți bate inima! - Fă-o!
Dumnezeule!
- Ești în regulă? - Bună.
Bine.
După tot acest timp, apari aici pur și simplu...
- Zburând din corpul tău? - Da, știu.
Apropo, și mie mi-a fost dor de tine.
Ți-am scris 2 e-mail-uri, dar nu mi-ai răspuns.
De ce ți-aș fi răspuns?
Christine, îmi pare foarte, foarte rău.
Pentru totul. Și ai avut dreptate,
am fost un nemernic absolut. Te-am tratat groaznic...
- Iar tu meritai mult mai mult. - Oprește-te. Evident ești în șoc.
Adică, ce naiba se petrece?
Unde ai fost?
Ei bine, după ce medicina occidentală a eșuat în ce mă privește,
m-am îndreptat spre est și am ajuns în Kathmandu.
- Kathmandu? - Da.
- Ce, precum în cântecul lui Bob Seger? - 1975, "Beautiful Loser", fața A. Și apoi,
am mers într-un loc numit Kamar-Taj
și am discutat cu cineva numită Cea Antică, și...
- Așadar, te-ai înscris într-o sectă. - Nu, n-am făcut asta. Nu chiar. Adică,
m-au învățat să acced la niște puteri despre care nici n-am știut niciodată că există.
- Da, sună ca o sectă. - Nu este o sectă.
- Ei bine, asta ar spune un sectant. - Nu...
Stai, Stephen... ce crezi că faci?
Am întârziat la o întâlnire a sectei.
- Asta este o nebunie. - Da.
Unde te duci?
Spune-mi adevărul.
Ei bine, un vrăjitor puternic, care s-a predat unei entități antice,
care poate înfrânge însăși legile fizicii, a încercat din greu să mă omoare,
dar l-am lăsat legat în lanțuri în Greenwich Village,
iar cea mai rapidă modalitate de a ajunge acolo este printr-un portal dimensional
pe care l-am deschis în debaraua cu produse de curățat.
În regulă. Nu-mi spune. Bine.
Chiar trebuie să plec.
Strange!
- Ești în regulă. - Un termen relativ, dar, da, sunt bine.
Mantia Levitației.
A venit la tine.
Nu este o ispravă minoră.
Este o chestie instabilă.
E reușit să fugă.
- Kaecilius? - Da.
Poate modifica spațiul și timpul după voință.
Modifica materia în afară Dimensiunii Oglinzii? În lumea reală?
Da.
- Câți mai erau? - Doi.
- Pe unul l-am izolat în deșert. - Și celălalt?
Cadavrul lui este în hol.
- Maestrul Drumm era în foaier. - A fost dus înapoi la Kamar-Taj.
Sanctuarul din Londra este pierdut.
Acum rămân doar sanctuarele din New York și Hong Kong
care să ne apere de Dimensiunea Întunecată.
Tu ai apărat sanctuarul din New York de atac.
Când maestrul său moare, are nevoie de un altul,
maestre Strange.
Nu.
Mă numesc dr. Strange.
Nu maestrul Strange, nu dl Strange,
ci doctor Strange.
Când am devenit doctor, am depus un jurământ să nu fac rău.
Și tocmai am omorât un om! Nu o să mai fac asta din nou.
Am devenit doctor să salvez vieți, nu ca să le iau.
Ai devenit doctor să salvezi o viață mai presus de toate celelalte.
A ta.
- Încă vezi prin mine, nu-i așa? - Văd ceea ce am văzut întotdeauna.
Mândria ta extrem de exagerată.
Vrei să te întorci la amăgirea că poți controla orice,
chiar și moartea, pe care nu o poate controla nimeni.
Nici măcar strălucitul doctor Stephen Strange.
Nici măcar Dormammu?
El oferă nemurirea.
Frica noastră de moarte îi dă viață lui Dormammu.
- El se hrănește cu asta. - Așa cum tu te hrănești din el?
Îmi vorbești despre controlul morții. Ei bine, eu știu cum o faci tu.
Am văzut ritualurile lipsă din Cartea lui Cagliostro.
Măsoară-ți următoarele cuvinte cu mare atenție, doctore.
Pentru că s-ar putea să nu-ți placă?
Pentru că s-ar putea să nu știi ce spui.
- Despre ce vorbește? - Vorbesc despre viața ei lungă.
Sursa nemuririi ei.
Își trage puterile din Dimensiunea Întunecată ca să rămână în viață.
Asta nu este adevărat.
Am văzut ritualurile funcționând.
Știu cum faci asta.
Odată ce se vor regrupa, zeloții se vor întoarce.
O să ai nevoie de întăriri.
- Nu este cine crezi tu că este. - Nu ai dreptul să spui asta.
Nu ai nicio idee de responsabilitatea care este pe umerii săi.
Nu, și nu vreau să știu.
- Ești un laș. - Pentru că nu sunt un criminal?
Zeloții ăia ne vor ucide pe toți,
iar tu nu-ți poți aduna tăria să-i ucizi primul?
- Ce crezi că tocmai am făcut? - Ți-ai salvat propria viață!
Și apoi te-ai văicărit despre asta ca un câine rănit.
Când tu ai fi făcut-o foarte ușor?
Habar nu ai de lucrurile pe care le-am făcut eu...
Și răspunsul este "da".
- Fără ezitare. - Chiar dacă există o altă cale?
- Nu există o altă cale. - Îți lipsește imaginația.
Nu, Stephen. Ție îți lipsește șira spinării.
S-au întors.
Trebuie să punem capăt acestui lucru. Acum!
Strange! Treci aici jos și luptă!
Dimensiunea Oglinzilor.
Aici înăuntru nu poți afecta lumea reală.
Cine râde acum, cretinule?
Eu.
Nu au inelul care deschide portaluri. Adică, nu pot să fugă, nu-i așa?
Fugi!
Legătura lor cu Dimensiunea Întunecată îi face
mai puternici în Dimensiunea Oglinzilor.
Nu pot afecta lumea reală, dar în continuare ne pot ucide pe noi.
Asta nu a fost ceva inteligent. A fost o sinucidere!
Asta este ilar.
Asta a fost o greșeală.
Este adevărat.
Cu adevărat își trage puterile din Dimensiunea Întunecată.
Kaecilius.
Am venit la tine distrus,
pierdut, sângerând.
Am avut încredere în tine să-mi fii profesoară, iar tu mi-ai spus minciuni.
Am încercat să te protejez.
- De adevăr? - De tine însuți.
- Acum am un alt profesor. - Dormammu te înșeală.
Nu știi ce este el cu adevărat.
Viața lui eternă nu este un paradis, ci un chin.
Mincinoaso.
- Christine! - Glumești?
Dumnezeule.
Nu îi bate inima. Are un stop cardiac...
- Neurogenic? - Da.
Nick?
Trebuie să-i eliberezi presiunea din creier.
- Îi scade în continuare. - O pierdem!
Trebuie să-i măriți oxigenul!
- Am nevoie de căruciorul cu echipamente! - Are pupilele dilatate!
Nu are reflexe. Nu înregistrăm nicio activitate cerebrală.
Ce faci?
Haide, ești pe moarte!
Trebuie să te întorci în corpul tău acum. Nu mai ai timp.
Timpul este relativ. Corpul tău nici măcar nu a atins solul încă.
Mi-am petrecut foarte mulți ani privind prin timp,
căutând exact acest moment.
Dar nu pot să văd mai departe de el.
Am prevenit nenumărate viitoruri groaznice.
Și după fiecare, întotdeauna venea altul.
Și toate duc aici, niciodată mai departe.
Crezi că ăsta e momentul în care mori.
- Te întrebi ce văd în viitorul tău? - Nu.
- Ba da. - Nu ți-am văzut niciodată viitorul.
Doar posibilitățile sale.
Ai o mare capacitate de a face bine.
Întotdeauna ai excelat,
dar nu pentru că dorești succesul,
ci pentru că te temi de eșec.
Asta m-a făcut un doctor grozav.
Exact asta te-a împiedicat să atingi măreția.
Aroganța și frica te împiedică în continuare
să înveți cea mai simplă și mai importantă lecții dintre toate.
Care?
Nu e vorba despre tine.
Când ai venit prima dată la mine,
m-ai întrebat cum am putut să îl vindec pe Jonathan Pangborn.
Nu l-am vindecat.
El și-a canalizat energia dimensională direct în corpul său.
- Folosește magia ca să meargă. - Constant.
A avut de ales,
să revină la viața sa
sau să servească ceva mai mare decât el.
Așadar, aș putea să am din nou mâinile?
Vechea mea viață?
Ai putea.
Iar lumii nu-i va păsa deloc de asta.
Am detestat să-mi trag puterea din Dimensiunea Întunecată.
Dar după cum bine știi, uneori cineva trebuie să încalce regulile...
- Pentru a servi un bine mai mare. - Mordo nu o să vadă astfel lucrurile.
Sufletul lui Mordo este rigid și de neschimbat,
făurit de focul tinereții sale.
Are nevoie de flexibilitatea ta, așa cum și tu ai nevoie de tăria lui.
Doar împreună aveți o șansă să-l opriți pe Dormammu.
Nu sunt pregătit.
Nimeni nu este vreodată.
Nu noi ne alegem timpul.
Moartea este ceea ce dă vieții o semnificație.
Să știi că zilele îți sunt numărate,
că timpul tău este scurt.
Ai crede că după tot acest timp ar trebui să fiu pregătită.
Dar uită-te la mine,
lungind un moment într-o mie,
doar ca să pot privi zăpada.
Ești în regulă?
- Nu înțeleg ce se petrece. - Știu.
Dar acum trebuie să plec.
Ai spus că faptul că mi-am pierdut mâinile nu trebuie să fie sfârșitul.
- Că ar putea fi un început. - Da.
Pentru că sunt și alte modalități de a salva vieți.
O modalitate mai dificilă.
O modalitate mai ciudată.
Dr. Palmer, camera de urgente, vă rog. Dr. Palmer, camera de urgențe.
Nu vreau să te las să pleci.
Oprește-te.
Hong Kong
Alegeți-vă armele cu înțelepciune.
Nimeni nu o să pășească în acest sanctuar.
Nimeni.
Kaecilius.
Ești de partea greșită a istoriei, Wong.
- Ea este moartă. - Ai avut dreptate.
Nu era cine credeam eu că este.
Era complicată.
Complicată?
Dimensiunea Întunecată este volatilă.
Periculoasă.
Dacă prelua controlul asupra ei?
Ea ne-a învățat că asta era interzis,
în timp ce-și trăgea puterea ca să fure secole de viață.
A făcut ce a crezut că este corect.
A sosit clipa plății.
Nu înțelegi?
Fapta ei a condus pe zeloți la Dormammu.
Kaecilius a fost din vina ei.
Și acum suntem aici, în consecința înșelăciunii ei.
- O lume în flăcări. - Mordo, sanctuarul din Londra a căzut.
Și New York a fost atacat. De două ori. Știi unde or să se ducă în continuare.
Hong Kong.
Mi-ai spus cândva să lupt ca și cum viața mea ar depinde de asta,
pentru că, într-o bună zi, s-ar putea întâmpla. Ei bine, astăzi este acea zi.
Nu pot să-i înving singur.
Sanctuarul a căzut deja.
Dimensiunea Întunecată.
Vine Dormammu.
Este prea târziu.
Nimic nu-l poate opri.
Nu neapărat.
Nu.
Vraja funcționează.
Avem o a doua șansă.
Nu!
Wong!
Încalc legile naturii, știu.
Ei bine, nu te opri acum.
Când sanctuarul va fi din nou în picioare, vor ataca din nou. Trebuie să-l apărăm.
Haideți!
Ridică-te, Strange. Ridică-te și luptă!
Putem să terminăm asta.
Nu puteți lupta cu inevitabilul.
Nu este minunat?
O lume mai presus de timp.
Mai presus de moarte.
Mai presus de timp...
Strange!
A plecat.
Stephen Strange a plecat să se predea puterii lui.
Dormammu! Am venit să negociez.
Ai venit să mori.
Lumea ta este acum lumea mea,
ca toate lumile.
Dormammu! Am venit să negociem.
Ai venit să mori.
Lumea ta este acum lumea mea...
Ce este asta?
- Iluzie? - Nu, asta este real.
Bine.
Dormammu! Am venit să negociem.
Tu... ce se petrece?
Așa cum și tu i-ai dat lui Kaecilius puteri din dimensiunea ta,
am adus și eu o mică putere din lumea mea.
Asta este timpul.
O buclă temporală nesfârșită.
- Îndrăznești? - Nu...
Dormammu! Am venit să negociem.
Nu poți să faci asta la nesfârșit.
De fapt, pot.
Așa sunt lucrurile acum.
Noi doi, prinși în acest moment, la nesfârșit.
Atunci îți vei petrece eternitatea murind.
Da. Dar toți cei de pe Pământ vor trăi.
Dar tu vei suferi.
Durerea este un vechi prieten.
Dormammu!
- Am venit să negociem. - Pune capăt acestui lucru!
Dormammu!... Dormammu!... Dormammu!...
Nu o să câștigi niciodată.
Nu...
Dar pot să pierd.
Din nou și din nou în continuu, pentru totdeauna.
- Asta te face să fii prizonierul meu. - Nu.
Oprește-te! Fă ca asta să înceteze!
- Eliberează-mă! - Nu.
Am venit să negociem.
Ce vrei?
Ia-ți zeloții de pe Pământ.
Pune capăt atacului asupra lumii mele.
Să nu te mai întorci niciodată.
Fă asta și o să rup bucla temporală.
Ridică-te, Strange.
Ridică-te și luptă!
Putem să terminăm asta.
Nu este minunat?
O lume mai presus de timp.
Mai presus de moarte.
- Ce ai făcut? - Am făcut o înțelegere.
- Ce este asta? - Ei bine, este...
Este tot ceea ce ți-ai dorit.
Viața eternă ca parte a Unicului.
Nu o să-ți placă.
Da, știi, ar fi trebuit să furi întreaga carte,
pentru că avertismentele...
Avertismentele vin după vrăji.
Asta este amuzant.
Am reușit.
Da.
Da, am reușit.
Dar, de asemenea, prin încălcarea legilor naturale.
Privește în jurul tău. S-a terminat.
Crezi în continuare că nu vor exista consecințe, Strange?
Niciun preț de plătit?
Ne-am încălcat regulile, exact ca ea.
Va veni momentul plății.
Întotdeauna.
Socoteala.
Nu voi mai merge pe acest drum.
Da, este în regulă.
O alegere înțeleaptă.
O să porți Ochiul lui Agamotto odată ce o să-i stăpânești puterile.
Până atunci,
cel mai bine ar fi să nu mergi pe stradă purtând o piatră a infinitului.
O ce?
Poate că ai un talent pentru artele mistice, dar în continuare mai ai multe de învățat.
Zvonul morții Celei Antice se va răspândi prin multiversuri.
Pământul nu are un Vrăjitor Suprem care să-l apare.
- Trebuie să fim pregătiți. - O să fim pregătiți.
Subtitrarea: Thunder_oc/Avocatul31 Subtitrari-noi Team
Urmăriți secvențele după generic
Așadar, Pământul are acum vrăjitori?
- Ceai? - Nu beau ceai.
Ce bei?
Nu ceai.
Așadar, urmăresc îndeaproape indivizii și ființele
de pe alte tărâmuri care ar putea fi o amenințare pentru această lume.
Fratele tău adoptiv, Loki, este una dintre aceste ființe.
- O includere corectă. - Da.
Așadar, ce-l aduce aici la New York?
Este o poveste lungă. O dramă de familie, genul ăsta de lucru,
dar... îl căutăm pe tatăl nostru.
Bine. Așadar, dacă îl găsiți pe Odin,
o să vă întoarceți imediat în Asgard?
- Da. Imediat. - Grozav.
Dă-mi voie să te ajut.
Urmăriți alte secvențe după generic
Pot să te ajut?
Te-au cărat la Kamar-Taj pe o targă.
Uită-te la tine acum.
- Pangborn. - Mordo.
Așadar, cu ce pot să te ajut, omule?
Ai lipsit multe luni și am avut o revelație.
Adevăratul scop al vrăjitorului este să modifice lucrurile de la forma lor.
Să furi puterea, să pervertești natura. Ca tine.
Nu am furat nimic. Asta este puterea mea. A mea.
Puterea... are un scop.
De ce faci asta?
Pentru că văd în sfârșit ce este în neregulă cu lumea.
Prea mulți vrăjitori.