Voltere, jesi li video moju pincetu?
Izvini, jel ti trebala ta šolja?
Trebala mi je ta kafa.
Pa...
Šta to praviš, druže?
Spravicu koju ćeš da nosiš u patrolu. Savršen alat da budeš bezbedna.
Ovo dugme stvara veoma jak zvuk da onesposobi tvoje neprijatelje.
Tako. Ovo te obavija zagrljajem na naduvavanje
tako da niko ne može da te povredi. A, ovo je za slučaj da si nadbrojana.
Samo pružiš ruku i kažeš "Stoj"! I buuum! Oblak od šIjokica.
I loši tipovi će te ostaviti na miru. -Zato što šIjokice čine Ijude srećnim?
Zato što prelamajuća svetlost čini da enterohromafine ćelije
luče serotonin.
Da, šIjokice čine Ijude srećnim.
Hajde da probamo. Sećaš se kad si mi rekla da ti ne rastavljam telefon?
Voltere Beket, rastavio si moj...
Još uvek želiš da me ubiješ? -Ne, baš suprotno. -Onda radi!
Dodaću i prikaze malih maca da aktiviram orbitofrontalni korteks.
11-A-25, šifra 6, 104 sever. -Dušo, moram da idem. Počinje mi smena.
Budi dobar prema baki, važi? -Idem sa tobom! Završiću usput.
Nećeš ni primetiti da sam tu. -Ti moraš da se spremaš za školu.
Mama, škola je dosadna. I deca misle da sam čudan. -Čudan?
Hej, pogledaj me! Šta je loše ako si čudan? Svetu su potrebni čudaci.
Slušaj, ja sam tamo i staram se da komšiluk bude bezbedan.
Ali jednog dana, tvoje ideje... tvoje spravice...
staraće se da ceo svet bude bezbedan.
I svi će želeti da budu čudni kao ti.
Misliš? -Znam to.
A sad me zagrli bez naduvavanja.
Volim te, partneru.
Obećavam da ću ti uvek čuvati leđa.
Tim Čudaka?
Tim Čudaka.
14 GODINA KASNIJE
IVATE PREFEKTURA, JAPAN.
Čoveče, baš je hladno. Hej, ortaci!
Specijalni Agent Lens Sterling. Kako živite? Ček, ček! U redu!
Jesu li svi dobro? Samo ću da uzmem njegovu pušku i bacim je na onog sneška.
I dok vas dvojica budete zbunjeni
pokušavajući da shvatite šta se dešava, ja ću da vas nokautiram.
Uuu, nije to zaslužio. Pacovi sa krilima.
Na poziciji sam. -Kakva je tvoja situacija?
Upravo dobijam pregled... sad.
Na "10 sati". -Katsu Kimura. Najomiljeniji trgovac oružjem.
Tamo. Taj kofer je tvoj cilj. Unutra je M9 "Ubica".
Prvi polu-autonomni jurišni dron, pokretan energijom iz atmosfere.
Nikad se ne isključuje, nikad ne obustavlja poteru za metom.
Ukraden je iz naše tajne laboratorije. -Direktorko Dženkins, dolazi ih još.
Otkrivam još sedamdeset neprijatelja oko opsega.
Ne treba mi još jedan nered kao u Kirgistanu.
Lense, slušaj me. Približava ti se 70 jakuza. Odstupi!
To su mi bolji izgledi nego inače. -Ne! Ne stupaj u akciju!
Ovog puta, moraš da sačekaš tim za podršku. -Tim?
Ja letim samostalno. -Čekaj, Lense, saslušaj...
Mislim... da je prekinuo... -Shvatila sam to! -Da, super, odlično, izvinite!
Kupac je stigao. Krenite!
Predpostavljam da je vreme da se predstavim.
Znaš li kako da znaš da si najbolji špijun na svetu? -Sterling.
Lense Sterling! -Svi ti znaju ime. Trebaće mi taj kofer.
Samo 30 grama pritiska na Vagus nerv... i vidi svog momka.
Buji paji, laku noć. Hej, jel bi mogao da mi daš ruku?
Hej, ma daj! Šta je bilo? Jel zbog šale sa rukom?
Ne sećaš me se, jel da?
Šta da ti kažem? Srećem mnogo loših tipova.
Pokazaću ti bol kakav ne možeš ni da zamisliš.
Neka bude bolno!
Ne mislim da je taj titl bio u moju korist.
U redu! U redu!
Hoćete na teži način? Hajde onda. Uradimo to na teži način.
Postaće malo neuredno.
Šta koji...
Nemojte da vam gubitak pada tako teško. Mislim, bili ste dobri.
A, i upoznali ste Lensa Sterlinga.
PRERUŠENI ŠPIJUNI
Preveo: MIXA.AR
VAŠINGTON, DC
Sledeći! Stavite sve u korpu. Da, prođite...
Dolazi! -Vau, evo ga, ide! -Da, oči vas ne varaju.
Da, to je on! -Hvala vam, hvala. -Dobro izgledaš, agente Sterling!
Ni ti ne izgledaš loše. Hvala, hvala.
Znate šta? Hajde, vratite se na posao.
Vratite se na posao. Previše je. Verovatno je baš koliko treba.
Ali, ipak se vratite na posao. Ipak se vratite na posao. -Tako si luckast.
Šta ima, Sterling? -Lukase! -Zovem se Dejv. -Evo izvoli. Lepo je videti te.
'Jutro, gospodine. -Momci! Bacite pet!
Druže, jesi li video to? -Nikad više ne peri tu ruku.
Osećam se snažnije! Zbilja se osećam snažnije! -Mogu li da je držim? -Da!
Druže iz računovodstva! -Hvala na pobedi, Sterling.
Dobro mi obračunavaj platu. Samo napred, čoveče. U redu.
Dobro nam se vratio, Lense! -Hvala vam, hvala.
On je najneodoljiviji agent ikada! -Neko će da mi plati.
Agente Sterling!
Volter Beket. -Čudak!. -"Jedinstvo te voli". -U redu.
Zamisli... hidrotermalna eksplozija će da ti istopi lice.
Ali, šta je ovo? Sprava koja može da te okruži sigurnosnim džepom pod pritiskom?
"Radi li"? Još nije, ali možda. Idemo.
Sesija broj devet, test trideset... Hej, Terense!
Večeras je kraj sezone "Srca u Seulu". Poslao sam ti e-pozivnicu. -Ja...
Samo klikneš na "prihvati" u svom... Agente Sterling!
Zdravo, vau... ovaj... Volter Beket. Drago mi je da vas upoznam...
Koristili ste ga?! -Dirao si moje stvari.
Dobro, u redu. Vidite, znam da je netradicionalno, ali...
Slušaj me sad, malecni. Znači, ja sam tamo...
i spasavam svet radeći velike stvari. To je ono što ja radim.
A način na koji to radim, je da moje stvarčice
rade ono što od njih očekujem. Kao što je dizanje stvari u vazduh.
Vidiš, tamo... moram vatrom da se borim protiv vatre.
Jer, ako pokušam da se protiv vatre borim šIjokicama...
mogao bih da opečem lice. -Ali niste, jer mace-šIjokice rade.
Mace-školjkice? -ŠIjokice. Mace-šIjokice.
Naučno je dokazano da gledanje malih maca
podstiče enterohromafine ćelije da luče serotonin.
ŠIjokice čine Ijude srećnim. -Znaš šta je još bolje! Granata.
Da nije malčice nasilno? -Ne možeš da spasiš svet zagrljajem, Vilsone.
Zovem se Volter. I šta ako bi mogli? Zagrljaj na naduvavanje.
Vrsta lične zaštitne naprave koju razvijam.
Ovo je bahato rasipanje novca poreskih obveznika.
Samo kažem da bi više mogli da uradite spajajući Ijude
nego dižući ih u vazduh. I ako uspem da vas ubedim,
možemo da ubedimo celu Agenciju. -Nema "nas". -Agente Sterling. Samo...
U redu, u redu... -Milenijalci.
Ne, čekajte, čekajte! Molim vas, ne zatvarajte ta vrata. -Ne zanima me.
Morate da me saslušate! -Šta god da je, ne.
Vidite, radio sam kod kuće na ovoj stvari...
koja će zauvek da promeni špijuniranje.
Zamislite... ako bih učinio da... samo malo... Bubnjeve, molim...
...nestanete! -Nestanem? -Da, da nestanete!
Zašto to tako govoriš? -Zbog efekta.
Skroz sam uzbuđen zbog toga. Zove se bio-dinamičko skrivanje.
Bum, mikrofon pada. -Šta? Ovo da sakriješ?
Mislim, ne bi vam trebalo neprobojno odelo.
Ne bi vam trebale eksplodirajuće lisice. Mogli bi da se stopite sa bilo čim.
Šta ako biste bili potpuno...
...nevidljivi?
Vau, druže! Baš nezgodno. -Ne brinite ništa.
Učinak je samo privremen.
U redu, strava. Odoh ja odavde. -Čekajte, čekajte!
Vidite, vi ste najveći špijun na svetu. Niko nikada ne sluša moje ideje,
ili mi pruža šansu... ali, ako biste vi... zajedno...
zaista bi mogli da napravimo razliku. -Da napravimo razliku?
Momče, ja jesam razlika. Sve što mi treba od tebe je, da kad hoću granatu,
ti mi je napraviš. Jel možeš to? -Postoji bolji način.
Pogrešan odgovor, Vili. Otpušten si. -Šta? Čekajte!
Ne, ne, ne! Molim vas, ne otpustajte me!
Čudak.
Misija obavljena. O, čoveče, kažem vam. Bila je jedna od boljih.
Rasturao sam. Tuča, eksplozije, tona duhovitih opaski... -Lense?
Morao sam da skočim kroz helikopter... -Lense!
...tako je! -Lense! Molim te, reci mi
da imaš objašnjenje zašto je ovo prazno?
To je zato što ga je on ukrao. -Molim? -Agent Marsi Kapel. Unutrašnja Kontrola.
Zamerate li ako moj tim pročešIja sobu? -Da, zameram. -Zovu me "Oči".
Spektralna analiza i kvantna optička termografija. -"Uši". Zvuk.
U redu. Moraćeš odmah da mi se skineš sa lica!
Oružje deaktivirano. Povlačim se. -Odvedite agenta Sterlinga u pritvor.
U redu, dosta! Ovde je reč o mom najboljem agentu. Verujem ovom čoveku!
Jedino čemu možemo verovati su činjenice. Oči?
Nadzorna kamera u Tokiju je snimila ovo dva sata posle vaše misije.
Ne mrdaj!
Lense? -Džoj... -Puls mu se upravo ubrzao. -Zato što to nisam ja!
Glasovni obrasci nekontrolisani. -Mora da je neka greška.
Ovo jeste greška! Nisam... Vidite, bio je tip sa robotskom rukom.
On je ukrao "Ubicu" i skenirao mi lice da mi smesti. -To baš zvuči verovatno,
a ne kao nešto što si upravo izmislio. -Zvuči kao da je iz Skubi-Dua, buraz.
To nisam ja! -Dobro, da raščistimo...
Postoji čovek sa robotskom rukom i Lensovim licem koji je ukrao M9 "Ubicu".
Jel svi verujemo u to? U redu. Slučaj zatvoren. Idemo kući.
Znate šta? Postoji zlikovac koga treba zaustaviti. -Potpuno se slažem sa tobom.
Ha! Dobra si. -Lense, samo sarađuj. -Nisi to očekivao, zar ne?
Jesi li ti očekivala ovo?
Beži. Zašto uvek beže?
Opet ideš da spasiš svet? -Ovaj... da, ti takođe. Ti takođe.
Š'a ima, Sterling? -Sve je u redu, sve je u redu. -Izvinite. Sterling!
Sad! Severozapadni ugao. -Imam ga!
Prolazim, prolazim.
Obezbeđenje! Zatvorite ovo mesto! -Agente Sterling?
Ja bih uradio to što kaže. Mnogo je nezgodna.
POSTROJENJE ZA TAJNA ORUŽJA, SEVERNO MORE.
Agente Sterling! Šta se radi, čoveče?
Baš sam pričao momcima o onome kad si...
U redu, Sterling.
Misli. Misli!
Još neko zna za Robo-ruku. Ko?
Kimura. -Nađi Kimuru! -Tražim Katsu Kimura.
Bežični signal presretnut u Plaji del Karmen, u Meksiku.
Ne bi trebao da me zoveš. -Meksiko. -Pritajio sam se!
Moram da nestanem.
Da nestanem!
Bingo. Nadam se da si obučen, Vilbure.
Jedinstvo.
Nedostaješ mi, mama.
Vidiš, Ljubice? Neki snovi se ipak ostvaruju.
U redu.
Otpočinjem test bio-dinamičkog skrivanja broj 83, serija 5.
Egzotermička reakcija. To je egzotermička reakcija!
Ljubice, mogu li da pozajmim pero, molim? Hvala.
Evo nešto i za tebe.
Ako ovo uspe, moraće da me vrate na posao.
Nema šanse! Uspelo je! Uspelo! Uspelo je, uspelo je, uspelo!
Ljubice, uspelo je! Uspelo! -Moram da nestanem.
Šta... Kako ste... Šta radite u mojoj... Šta se radi? -U redu, slušaj.
Tehnologija skrivanja sledeće generacije o kojoj si pričao...
da je nemaš, kojim slučajem, pri ruci?
Zapravo, sasvim slučajno je imam u ruci. -Pokaži mi. -Naravno. Ovaj...
Želite li piće? Imam vodu, tečnu zamenu za hranu... -Odlično. Popili smo piće.
Pa, o čemu je reč? O kamuflažnom odelu koje savija svetlost?
Silikonu prilagodljivog odziva... Ovo ima čudan ukus. Šta je tehnologija?
Pa, upravo si je popio. -Popio, šta? -Tehnologiju.
Sad je više nema. -Zašto imaš goluba ovde?
Ma, to je samo Ljubica. Ona je moja cimerka.
Kako ću ovo da izvedem? -Čudno je... -Ovo je loše. Ne, nije.
...imati goluba u kući. -Zapanjujuće je! To je nauka. Idemo!
Upravo ste popili formulu koja koristi CRISPR-Cas9 izmenjivač gena,
da prerasporedi vašu DNK na molekularnom nivou. Nauka je strava!
U redu. Evo šta želim da uradiš. Pretvaraj se da si normalna osoba,
koja razgovara sa strava normalnom osobom.
Za tačno 45 sekundi, pretvorićete se u... goluba.
Odlazim. -Čekajte, čekajte! Ovo što ćete upravo da iskusite,
je budućnost špijunaže! -U redu.
Možda osetite blagu nelagodnost. Ili tešku.
Zabeležiću to. -Ovo je zato što sam te otpustio, jel da?
U redu, odoh ja odavde. To bi moglo da bude teško.
Jer ste u sred hromotripsize.
U redu. Možda se onesvestim. -Definitivno ćete se onesvestiti.
Vaši genomi se razbijaju na delove... da bi se ponovo spojili sa DNK goluba.
Izbori se, Lense. Izbori se!
Šta si to uradio? Šta si uradio? -Ulazite u fazu dva.
Epigenetička modulacija. Zamislite da svaki gen ima prekidač.
I jedan po jedan, vaši prekidači prebacuju na goluba.
Čovek-golub, čovek-golub, čovek-golub, čovek-golub...
Prestani sa svetlima! Čekaj! Pogledaj mi ruku!
Šta mi se dešava sa rukom?
Bebi ruka. Ovo je poslednja faza.
Ovo i nije tako loše. -Vaše telo se preplavljuje endorfinom,
da vas pripremi za neizmeran bol koji ćete upravo da iskusite.
Čekaj. Reci to ponovo.
Otrovao si me! -"Otrovao"? Nisam, čak, ni u tom odelenju.
Izbaci taj otrov!
Ne bih to radio. Tri sekunde. Bićete dobro. Verujte mi.
Idemo!
Šta?
Ček', taj sat žuri.
Lense?
Lense. Uspelo je. Vitalni znaci subjekta su stabilni.
Ubacujem rektalni termometar.
U redu je, druže.
U redu je. Ne brini. Tvoj dobar drug Volter je ovde.
Subjekat izgleda dezorjentisan.
Naravno da sam dezorjentisan. -Možeš da govoriš? Ljubice, on govori!
Uspelo je! -Moje oči! Šta si mi uradio sa očima?
Lense, pogledaj me. -Šta si... Da te pogledam?
Ne mogu, a da te ne gledam, Voltere!
Vidim svoju guzicu i tvoje lice u isto vreme. -To je tako strava!
Činjenica, golubovi vide 360 stepeni. Sad niko ne može da ti se prikrade.
Devojko, daj prestani! -Ovo je sjajno!
Golubovi žive u svakom većem gradu na svetu
i niko ih ne primećuje. Najsavršeniji oblik koji špijun može da preuzme.
Bolje da me odmah depticuješ! To je to! Ne šalim se. Depticuj...
Povisio sam ton. Verovatno ne bih trebao da povisujem ton na tebe.
Pretpostavljam da razumeš. Trenutno sam malo pod stresom.
Moraš da me depticuješ, Voltere. -Naravno.
Odmah ću početi da radim na protivotrovu. -Početi?
Pa, formula je bila čisto teoretska, sve dok ti...
Počećeš? Nemaš protivotrov? Devojko, prestani, ozbiljan sam!
U redu, u redu. Znači, pretvorio si me u pticu i ne možeš da me depticuješ.
Tehnički, sam si se pretvorio u pticu. -Povrediću ovog momka.
Povrediću ga! -Ne, ne, vidi! Znam da si uznemiren, ali sve je u redu.
Zvao sam Agenciju i rekao im da si ovde. -Šta si uradio?
Ne, ne, ne, u redu je. Nisam im rekao da si ptica.
Mada, mislim da će da shvate prilično brzo. -Moram da se gubim.
Možda postoje jedna ili dve mane tvog novog oblika. -Vebstere, otvori vrata.
U redu, u redu. Zašto bežiš od Agencije?
Sklanjaj se s' mene! Bežim, jer je tamo zlikovac sa mojim licem,
i sad moram kao ptica da pokušam da ga sprečim da povređuje Ijude.
Hvala ti na tome. Baš ti hvala na tome.
Znaš šta? Ponovo si otpušten! Duplo si otpušten! -Ne mislim da je to sad bitno.
Bitno je, nego šta! Sad je bitno!
Dobro. To je odelo sa krilima. Koliko teško može da bude?
Vreme je za letenje.
Nije. Provalio si u Kremlj pomoću salvete i komada lepljive trake.
Trebalo bi da možeš da uđeš u sopstveni auto.
Uspeću, uspeću... Ma, daj!
U redu, saslušaj me. -Jel to neko govori? Ne čujem da iko govori.
Naročito ne neko ko je duplo otpušten i na putu da bude otpušten i treći put.
Poćiću sa tobom. Pokazaću ti sve prednosti toga što si golub,
i kako da zbog toga budeš još bolji špijun. A onda ćeš me vratiti na posao.
Obojica dobijamo. -U redu. Da razmislim... Ne!
Dobro. Onda verovatno imaš nekog drugog sa prenosnom laboratorijom,
ko može ponovo da te pretvori u čoveka.
Ulazi u auto! -Nećeš ni znati da sam tu.
Voziću se ovde spolja, ne brini. -O, da. Moja greška.
Agente Sterling, odmah napustite objekat!
Šta to radiš? Ulazi u auto!
Vilfrede, krenimo! Aktiviraj auto-pilota.
Auto-pilot uključen. -U Sterlingov privatni hangar. Jel vidiš, Voltere?
Možeš da me pretvoriš u pticu, ali ne možeš da me zaustaviš!
Bio je iza nas. Veži se. I saznaj mi sve što možeš o tom malom Beketu.
Misliš da rade zajedno? -Sterling radi sam. Koristi ga zbog nečega.
Poneo si ptičicu? -Ona je moja životinja za emotivnu podršku.
Trebaće ti životinja za životnu podršku ako se pokaki u moj... Imamo društvo.
Naše jedinice su blokirale svaku ulicu, nadvožnjak i izlaz u krugu od 8 km.
Savršeno. Vreme je za gonjenje stoke. -Usedlaj se!
Manevri izbegavanja, aktivirani.
Nemam vremena za ovo. Aktiviraj oružje. -Šta?
Aktiviram oružje. -Opusti se. Samo ću da joj izbušim gume.
Ovo je baš loše! -Čikam te! -Deaktiviram oružje.
Ne, mi smo dobri momci! Ne možemo da pucamo na druge dobre momke.
Da, u pravu si, Voltere. Hajde da stanemo i porazgovaramo.
Tačno. Možemo li? -Aktiviraj oružje. -Aktiviram oružje.
Deaktiviraj oružje. -Deaktiviram oružje.
Šta kažeš na nešto nesmrtonosno, kao na primer, ulje? -Aktiviraj oružje!
Deaktiviraj oružje! -Ne slušaj Voltera. Aktiviraj oružje!
Ulje. -Aktiviraj oružje! -Ulje! Ulje! Ulje!
Ovaj čovek tripuje. -Ulje! Ulje! Ulje!
Deaktiviram. Sistem se gasi. Doviđenja. -Šta si to uradio?
On je kao Bog asfalta. -To ćemo još da vidimo.
U redu, u redu. Mogu ja to. Mogu ja to. Mogu, mogu!
Umrećemo! O, ne! -Drži se!
Trebalo bi da ga stignemo svakog sekunda.
Ovo se sad završava. Jesu li svi na poziciji? -Potvrdno. Na poziciji.
Voltere, uključi taj kompjuter. -Ponovo aktiviraj sisteme.
Odbrambene aplikacije aktivne. -Ulje? -Dobro, šta god. Samo pritisni.
Čekaj! Mi vozimo unazad. -Vozimo unazad!
Ne!
To je bilo tesno. -Da. I zvanično sam obožavalac.
Jel još neko video goluba u tom autu?
Auto-pilot aktiviran.
Ne mogu a da se ne osećam kao da je nešto od ovoga moja krivica.
Nešto? Šaljivdžijo, za sve si ti kriv. Padobran, odmah. -Žao mi je.
Pobogu, nisam mislio da ti nakostrešim perje. -Mrzim te!
Ljubice, ovo je prilika koju smo čekali.
Toliko spravica želim da testiram na terenu.
Imamo lepljive balone, sudaroskop, hipno-zvezde, bacač krivice, hrkopedo.
Imamo multi-olovku. Nismo je ni probali u...
Trebaće mi kodno ime. Bond. Hidrogen Bond.
O, ne! Gde je? Čekaj! Šta je to? Šta je to!
O, ne! Ne! Leti, leti, leti!
Jel sve bilo u redu tamo?
Upravo sam otkrio da broj jedan i broj dva,
oba izlaze sa istog mesta. Tako da... Ne. Nije bilo u redu.
Da. To se zove kloaka. Zvuči čudno i odvratno,
ali imati kloaku samo znači... -Druže! Znam šta to znači.
Video sam u ogledalu. -Znam da si sada u nezgodnoj situaciji,
ali biti golub ima i prednosti. -U redu. Čitaj sa ovoga što su nekad bile usne.
Ovde si samo zato što, pod A) Ne mogu da koristim tačskrin da bih te izbacio,
i pod B) Trebalo bi da radiš na nečemu. Jel to tačno?
Oh, protivotrov. Da, naravno. Trebaće oko 18 sati da se napravi.
Zaglavio sam ovakav, sa ovim telom još 18... O, Bože...
U redu, prošetaj malo.
Znaš, biti golub je, zapravo, mnogo više strava nego što se čini.
I, ako samo prigrliš svoj novi oblik, uvidećeš prednosti.
Na primer, jesi li znao za činjenicu da golubovi mogu da vide usporeno?
Jer, činjenica je, golubovi lete preko 150 km na sat. I činjenica je da su
visoko inteligentne životinje koje vole da igraju igre. Da, i činjenica...
Činjenica je da si trebao da vežeš pojas.
Činjenica je da vide ultraljubičastu svetlost, što je širok svetlosni spektar
koji Ijudsko oko uopšte ne vidi. Činjenica je da žive u jatima,
što im olakšava da...
PLAJA DEL KARMEN, MEKSIKO.
U redu, Kimura. Dolazim po tebe. Lens Sterling je stigao.
I Bond. Hidrogen Bond.
Druže, tebi trebaju lekovi.
U redu, bolje da zbijete redove, jer evo ga...
Hej! Jesi li ti to mene piknuo? -Ti si golub. Možeš da prošetaš pored njih.
Samo stara, obična ptica.
To nije glas goluba. -Dok tebi ne izraste kloaka,
ja odlučujem kako se ptice oglašavaju.
Tako su glupi. -Jel vidiš? Kao da si nevidljiv. -Strava.
Vaš ključ od sobe, gospodine. -Bingo. -U redu, hajde da razmislimo. Zajedno.
Haj'mo moždanu buru. Kako ćemo da nađemo tog lika?
Ti ćeš da sedneš baš ovde u ovu lepu fotelju.
Ali, ja sam tvoj pomoćnik. -Znaš kome treba pomoćnik? Toj fotelji.
Spusti svoju zadnjicu i radi neke naučne stvari,
a ja odoh da nađem Kimuru. Sam.
Kakav je to rajski miris? O, ne!
Ne radi to, Lense! Lense, imaj dostojanstva.
Voltere, šta se dešava?
Mora da je u pitanju neki pritajeni ptičiji instinkt.
Zašto jedem hranu sa zemlje?
Zašto ima neverovatan ukus?
Ne, dobro sam. Hvala.
Druže, ozbiljno, odmakni se tri koraka. Hej, ne! Ljudskih koraka. Odstupi!
O, ne. Voleo bih da nisam to video.
Ovo je velika stvar. Primili su te u svoje jato.
Ne želim da budem deo ničijeg jata. Šiš! Odbij, obožavaoče!
Briga me što se zoveš Džef. Gubi se! -Možeš da ih razumeš?
Šta? Ne, ne! -Jel me Ljubica stvarno voli? -Ne razumem nemušti jezik.
Jesam li joj najbolji prijatelj? -Ovo ništa ne valja -Drago mi je, Džefe!
Prestani da pričaš sa Džefom!
U redu, koji pseudonim koristiš, Kimura?
"Nisam Kimura. " Baš lukavo. Previše sam dobar u ovome.
Ma dajte! Ozbiljno, momci. Ne sad.
Ovo je tako ponižavajuće.
Hej, nije mi do igranja. Bolje ti je da ne...
Prestani! Prestani! Prestani!
Ne! Prestanite! Šta nije u redu sa vama?
Pa, vidi ti to! Pripadnost jatu ti je pomogla. -Nije moje jato. -Lense...
Lense! Čekaj, čekaj, čekaj... Ne bi trebao da ideš sam gore.
Možda imam nešto drugo što može da pomogne. -Voltere, ne treba mi pomoć.
Nikad i neće.
Možeš li da mi pritisneš 20, molim? -Mislio sam da ti ne treba pomoć.
Ne treba mi. -Izgleda kao pomoć. -Jok. -Da, malecka pomoć. -Nije!
Jeste! -Nije!
Ko je tamo? Pričaj dok još imaš usne! -Začepi, Kimura.
Sterling.
Gledaj pravo, ruke gore! Zanemari to. Podigni peškir.
Jedna ruka gore!
Šta hoćeš? -Ovako stvari stoje. Ja pitam, ti odgovaraš. Šta?
Šta? Ne znam šta da odgovorim na to. -Kako ste došli ovde? -Ha? Kako sam...
Ništa ti neću reći! -Prestanite! Skidajte se s' mene!
Prodao si "Ubicu" tipu sa robotskom rukom. Gde je on?
Ubiće me ako ti kažem. -Misliš da ja neću? Pričaj!
Izvanredno! Daljinski upravljan golub. Kako se uključuje govor?
U redu, Kimura. 30 grama pritiska na vagus nerv. Buji paji, laku noć!
Nedostaju mi ruke.
Lens Sterling će umreti kao golub i biće sahranjen u kutiji od cipela.
Lense, jesi li dobro? -Volter?
Sterling je ovde negde. Hoću agente na svakom izlazu. I svi budite pažIjivi.
Imamo posla sa Lensom Sterlingom. -Reci mi gde je robotska ruka? -Nikad!
Momak, sad ću da te ošamarim krilom...
O, čvrst momak! U redu. Onda ćemo na teži način. Voltere, treba mi levak,
start kablovi i album Nikelbeka. -Nikelbeka?
Šta? Ali, to će da ga povredi. -U tome i jeste poenta. -Znam šta ću.
Ne, ne, ne! Ne radi to! - Ooh. -O tome ti pričam, Voltere.
Daj ovom tupadžiji malo nauke. -O, da! Daću ti nauku po celoj faci.
Molim te, nemoj!
Jesi li ga upravo prsnuo osveživačem? -To je serum istine, ali da,
ima svojstva lavande. Gledaj. Kimura, šta je tvoja najveća tajna?
Piškio sam u bazen. -To je baš iskreno.
Ko je Robo-ruka? I zašto nosi moje lice? -Ne znam ko je on.
Šta onda znaš? -Pa, znam da sviram flautu. -O Robo-ruci!
Znam da je upravo na putu za Veneciju da ukrade bazu podataka o agentima.
Ubiće me! -Bazu podataka o agentima? -Baza podataka? Ko kaže "baza podataka"?
Umukni! -Saznaće identitete svih u Agenciji.
A, kada sazna, iskoristiće "Ubicu" da ih sve eliminiše.
Neće ako ga ja pre toga zaustavim.
Nemilosrdna je. Blokiraj vrata. Treba nam nešto teško.
Ja sam težak.
Vučeš li? -Naravno da vučem! Zašto ti ne guraš?
Samo se osloni svom težinom. -I oslanjam se! Ja sam od perja.
Ovo je poput velike vreće pudinga.
Uuu, bljak! -Ovo je tako sramotno.
Hajde voltere! Upotrebi butne mišiće!
Ponestalo ti je poteza, Sterling. Ti i Beket ste traženi zbog izdaje.
Moramo da idemo, odmah! -Ne ostavljajte me ovakvog! -Izvini. Mnogo mi je žao.
Uši? -Smatraj učinjenim.
Moramo da stignemo na onaj balkon. Moraćemo parkur. -Šta?
Zgrčka! Skok uz zid! Kolut napred! -Stona lampa! Podvala! Čep od flaše!
Ne znam šta bilo šta od toga znači.
Zdravo. -Šta koji... Šta se tebi desilo?
Oh, ne radi to. Biće mi...
Sad il' nikad, Voltere! Moramo da krenemo! Hajde, možeš ti to!
U redu, to je samo fizika. Hajde. Samo osnovna fizika!
Samo osnovna fizika?
U pravu si, možemo mi to. -Beket! -Možemo mi to. -Beket, da nisi ni...
Uspećemo! Možemo mi to!
Upotrebi spravice! Upotrebi ih! -Aha! Kuka za kačenje!
Leti! Leti! Šta radim pogrešno?
Eno ga!
Izvini! Izvini! Izvini!
Pa, ovo nije dobro.
Voltere, šta još imaš u toj olovci?
Ne!
Oh, zdravo meko sletanje. -Voltere!
Ovi tipovi su najgori. -Eno ga! -Ne mrdaj!
Multi-olovka! -To! Super. Upucaj ih!
Pa, ovo nije baš najbolji način. -Ima u tome i malo "faktora uvlačenja".
Da, jastuk. Dobar potez.
Lense, dole!
Lezi dole!
Ozbiljna traka. Kao šaljiva traka, samo ozbiljna. -Neobično efikasna.
Hajde, gubimo se odavde.
Ovo je nešto što se ne viđa svaki dan. -Ovo je nestvarno!
Ovo je... Ne znam šta je ovo. -Ovo nije mogao biti Sterling.
Niko čak nije ni povređen. -Možda je onaj mali, Beket. -Ali, to nema smisla.
On je samo "Niko" iz laboratorije za spravice. -Pa, po njegovom dosijeu,
taj "Niko" je diplomirao na MIT-u sa 15, i otkrio način za izmenu Ijudskih genoma
u srednjoj školi. -Ortak je opasno pametan. -Pa, i mi smo.
Ugazila sam. Ugazila sam u masu. -Da, i ja takođe.
Čoveče, ovo su mi nove 'tike.
POSTROJENJE ZA TAJNA ORUŽJA, SEVERNO MORE
Nadam se da radi! Nadam se da radi! Nadam se da radi! Molim te, molim te...
Oružani sistemi, aktivni. Baza podataka o agentima, potrebna za ciljanje.
Urađeno je! Celo postrojenje radi punim kapacitetom.
Sve je onako kako ste tražili.
Ali, molim vas, uništenje za koje je ovo sposobno...
Od kada tvoja agencija brine o mnogim, mnogim, mnogim životima koje uništi?
Ne! Čekajte! Čekajte! Ne, ne, molim vas, molim vas! Čekajte, čekajte, čekajte!
Rekli ste da ćete me pustiti ako vam pomognem!
O, da, jesam.
Nisam li?
Čujem da je Venecija predivna u ovo doba godine.
NEGDE U JADRANSKOM MORU
O, da. Čekaj samo da stignem u Veneciju. Ima tom bilmezu da napravim kloaku.
Voltere. Voltere! -Šta? -Još uvek radiš na tom protivotrovu, jel da?
Radim li? Za nekoliko minuta je gotov.
Ali, da li znaš šta još radi? -Ako kažeš "biti golub"... -Biti golub!
Stvarno ću da bacim ovog malog u okean. Šta? Ne!
Kako ste stigli ovde? -Džef i Ludo Oko te neće napustiti.
Oni su deo tvog jata. -Ne! Vadi kljun iz mog pića!
Ko zna gde je sve taj kljun bio. Odbij! Ne, prestani! -U redu, u redu.
Izvolite, momci. Hajde, uzmite malo ovih. Bez glutena su.
Šališ se, zar ne? Taj je pojeo žvaku zalepljenu za maramicu.
I špijunsku olovku. -Verovatno bi trebali da uradimo nešto u vezi toga.
Spreman je. -Konačno!
Mogu li? Ne, ovog puta, Ljubice. Hvala ti.
Šaljivdžija.
Pa, to nije dobro. -"Nije dobro" kao: lošeg je ukusa, ali ipak će me
ponovo pretvoriti u čoveka? -"Nije dobro" kao: neće te pretvoriti
ponovo u čoveka... a ako ga popiješ, sve tvoje ćelije će se zapaliti.
Ma, daj, čoveče! -Žao mi je. Rešiću to. Nauka i jesu pokušaji i pogreške.
Ovo nije naučna laboratorija. Ako ne zaustavim tog tipa, Ijudi će umreti.
Ne misliš da i ja želim da ga zaustavim? Šta misliš, zašto sam na ovom brodu?
Imaš li uopšte pojma koliko sam lekova protiv morske bolesti popio?
Jedva da osećam noge! Ali ovde sam jer verujem da...
zajedno, možemo naći dobar način da zaustavimo zlo.
Znam da je tako, čoveče.
Ali, to je sanjarija. Kad te zloće udare, ti im uzvratiš.
Uzvratiš im toliko jako, da više ne mogu da ustanu.
Protiv vatre moraš da se boriš vatrom.
Kada se vatrom borimo protiv vatre, svi se opečemo.
Nema dobrih ili loših tipova. Svi su samo Ijudi.
A Ijude vredi spasiti. Zar nije to naš posao?
Zlo nije briga što si dobar.
Gledam kako odnosi dobre Ijude svaki dan.
Ali, kako bi ti znao išta o tome.
Iznenadio bi se.
VENECIJA, ITALIJA.
Prvi put si u Veneciji? -Prvi put igde, zapravo.
Uvek mi je bila želja da dođem ovde i hranim golubove. -Tebi treba pomoć.
Vreme je za ozbiljnost. To je Agencijin trezor podataka. -Trezor podataka?
Ako Robo-ruci treba spisak agenata, tu će ga naći.
Jesi li zapamtio plan? -Koji plan?
Rekao si: "Skloni se s' puta i pusti me da isprašim... " -Odlično, zapamtio si.
Daleko si od kuće, Voltere? Kimura je progovorio.
Znam da je Sterling ovde u Veneciji. Gde je? -Ostani smiren.
Gde je Sterling? -Mogu da vam kažem gde nije. Što je, baš ovde.
Šta? Ne, ne možemo samo da je ubijemo! Mračna si, Ljubice.
Vidi, znam da nisi kriminalac. Ti si bistar klinac.
IzmišIjaš stvari koje nikada nikome nisu pale na pamet.
Znam, jer mi je cipela još uvek u jednoj od njih. -Izvinite.
Ne, ne, mi smo ti koji ti duguju izvinjenje.
Pokušavaš da održiš svet bezbednim, baš kao što je i tvoja majka.
Pročitala sam tvoj dosije. Znam da je žrtvovala svoj život da spasi Ijude.
Mogu da ti pomognem, Voltere. Mogu da ze vratim na posao.
U novu laboratoriju. Sa svom opremom koja ti je potrebna.
Pokaži im šta možeš...
i niko te nikad više neće zvati čudakom.
Samo treba da mi predaš Sterlinga.
Ne. Svi bi trebali da radimo zajedno.
Loš potez, Bekete.
Sterling! Ne mrdaj odavde! -Idemo!
To je "Ubica". -Hajde! -Uništite metu!
Ta stvar ne sme da ode odavde. -Otvorite vatru! -Ima bazu podataka!
Ne deluje! -Imam ga!
Ovo nije dobro! -U zaklon! -Odmah!
Idemo! -Bekete, zar nisi... -Bez brige, zaustavićemo ga. -Bekete!
Mislim, ja ću ga zaustaviti, jer Lens definitivno nije ovde.
Ne možemo ga stići peške. -Ček', ček', ček', šta to radiš?
Ti si golub, Lense. Jedna od najbržih ptica na svetu.
Ne! Spusti me, Voltere! -Moraš da letiš. Verujem u tebe. -Postoji drugi način!
Momče, da me nisi slučajno bacio sa ovog krova!
Shvatiće on kako.
Hajde! Umreću!
Ja letim! Ja letim! Ja letim! Oh, ti letiš... sa mnom.
Hvala ti. Dobro me paziš.
U redu, momci! Idemo! Moramo da uhvatimo "Ubicu". -Izvinite. Žao mi je.
Može i tako. -Ovo je službena radnja!
Ovo je službena radnja!
Moramo da uzmemo tu bazu podataka. Ima li neko ideju?
Sviđa mi se kako razmišIjaš.
Pravo u centar! Imam je!
Da, ne mislim da mu se to svidelo.
Dobar posao. Tako je. Volite da se igrate.
Igrajmo se Uzmeđu dve vatre. Odalji se!
O, ne!
Nije baš lako, zar ne, Rumba?
Ljubice, sve je na tebi! Baci mi. Otvoren sam. Imam je! Imam je.
O, ne!
O, ne, ne, ne! Ovo će da bude zeznuto.
Ne!
Hajde, hajde, hajde!
Hvatanje veka! -Nikad nisam ništa uhvatio u životu!
Bilo je neverovatno! Uspeli smo! -Popričaćemo o onom bacanju sa krova.
Stvarno sam mislio da će ispasti bolje. -U redu je. Raspravićemo za koji minut.
Znaš, pustiću te da uživaš u trenutku. -Nezaustavljivi smo...
To pripada meni.
Tehnički, pripada vladi Sjedinjenih Država.
Lense! Lense! -Sterling?
Šta kažeš, Lense? Izađi. Dobro ćemo se zabaviti.
Ti si junak, zar ne? Špijun koji spasava dan
uništavajući svakog ko ti stoji na putu.
Baš bih voleo da se malo zabavim.
Izgleda da ne dolazi. -Ne.
Život je pun razočarenja.
Ne moraš to da radiš. To neće ništa učiniti boljim. -Ne! Ne!
Voltere!
Hlebne mrvice?
Bezglutenske.
Lense, idemo!
Stoj gde si! Okreni se fino i polako.
Drži ruke da ih vidim.
Obe ruke.
Pazi!
Da li je još neko video da je agent Sterling imao...
Robotsku ruku? -Da.
Totalno ludilo. Kad mi je stavio nogu na glavu, ja sam bio...
A ti si... "Ne!" A onda sam ja... "Hlebne mrvice!"
Ipak je umakao sa bazom podataka. -Da li je?
Da li je?
Da li je? -Osećam kao da želiš da kažem, "O čemu to pričaš?"
Rećiću ti o čemu pričam. Tokom onog ptičjeg tornada,
prikačio sam mu lokator. -Čekaj! To je on? To je Robo-ruka?
Da. -To! To! Moj čovek! Nema teoretske šanse
da bih to uspeo bez tebe, Voltere. -Šta? -Šta? -Šta si to rekao?
Mislim da sam rekao... -Rekao si da ne bi uspeo bez mene!
Dobro. U redu, dostigli smo vremenski limit za ovo, Voltere.
U redu, hej, hoćeš li prestati? Stežeš me previše... Oh!
Voltere, šta se dogodi u podmornici, ostaje u podmornici.
Upravo si sneo jaje. Sneo si jaje! -Samo je, nekako, iskliznulo.
Upravo si sneo jaje! Lense, ovo je neverovatno!
Zar ne shvataš šta to znači? Ti si devojčica! -Izvini?
Naravno, naravno! Zato nisam mogao da rešim ovo.
Koristio sam Ljubicinu DNK u serumu. -A kako nam to pomaže?
Tako što sad samo treba da izmenim jednu promenljivu u protivotrovu,
i bićeš ponovo čovek. -Ja ću biti ja. -Osim ako, znaš već,
možda želiš da još malo budeš golub.
Tačno. Naravno. Jedan protivotrov stiže odmah.
Direktorko Dženkins, izgubili smo bazu podataka. Svi zaposleni su ugroženi.
Morate sve da ih opozovete zbog njihove bezbednosti.
I sigurna si da je to bio Lens? -Da. Možda. U redu, ne znam šta sam videla.
Ali i dalje znam za činjenicu da je Sterling stigao ovde na ovom brodu.
Sterling nije bio na ovom brodu. -Kučkin... Dajte, mora da ima nešto!
Otisak stopala, omotač slatkiša, neki preskupi losion za lice...
jer nema šanse da mu koža izgleda tako dobro bez pomoći.
Vidi, sve analize su negativne. -Ako je Sterling i bio na ovom brodu,
nije ostavio ni jedan otisak, nikad nije dodirnuo čašu usnama,
i nekako, nije imao stopala.
Mislim da slobodno mogu da kažem da tvoja istraga ne vodi nikuda.
Lense!
Lense! -Oh... Jel uspelo? -U redu, samo polako.
Ponovo imam ruke! To! To! Moji mišići!
Moji grudni mišići! Moji trbušnjaci. Voltere, ti si...
Samo... mogu to da uradim jer sad imam usne!
Go sam. Malčice je neprijatno. -Srećom pa sam planirao unapred.
Pametno.
Evo ga. Lens Sterling ponovo u akciji.
Stigli ste na odredište.
U redu, Robo-ruko. Dolazim po tebe.
U redu. Robo-ruka je kilometar ipo zapadno. Kakav je plan, partneru?
Imam pregršt šIjokica, bre-palm, mrljo-pult... -Ne. -Ne, šta?
Odavde ja preuzimam, Voltere. -Šališ se, jel da?
Vidi, životi su u pitanju. Sad mogu sam. -Možeš sam?
Ali, mi smo tim. Sam si rekao. -I ti si svoj posao odradio. Depticovao si me.
Vreme je da stvari uradim na moj način. Da završim sa ovim ludakom. -Grešiš.
Mnogo grešiš. Vidi, imam sve što nam...
Ovo nije mesto za tvoje čudne spravice.
Čudne?
Idi kući.
Ne. Neću da odustanem.
Lense... -Ne mogu da izgubim još dobrih Ijudi.
Ja letim samostalno.
Mislim da je ovo tvoje. Ali, lice koje si koristio je moje.
Gotovo je. Džaba ti baza podataka, kad ti je igračkica u takvom stanju.
Stvarno si mislio da bih koristio jedan dron da uklonim svako ime sa spiska?
Mislim, jesam. Dok ti nisi postavio to pitanje na taj način. Budi malo sumnje.
Reci mi, agente Sterling.
Zaustavio si jedan dron.
Kako planiraš da zaustaviš hiljadu njih?
Buji paji, laku noć.
Osećaš li taj strah? Osećaš li ga?
Kako te obavija poput magle.
Rekao sam ti. Ne znam te, čoveče. -Ali, ja znam tebe.
Razmisli. Ne? Daću ti malu pomoć.
Kirgistan.
Ah... on se seća. Mislim, ja sigurno nisam zaboravio taj dan.
Bio si veličanstven! Bio si kao cela vojska. Puno duhovitih opaski...
I imao si sve te fensi igračke kohe su samo radile buuum!
Buuum!
Buuum.
Bili ste gomila loših tipova koji su se spremali da povrede puno nedužnih Ijudi.
A moj posao je da svi budu bezbedni. -Svi?
Gledao sam kako su moji Ijudi svi do jednog umirali...
dok je oružje tvoje Agencije pljuštalo po nama.
Sve si mi uzeo.
A znaš pravila.
Udario si me jako, Sterling.
Ja uzvraćam još jače.
Sve ovo...
zbog tebe.
Vraća se po mene.
Voltere, ne. Ne, ne, ne. -Volter? -Ne, ne, ne. U redu.
Taj klinac je bezopasan. On nema ništa sa ovim, u redu?
Možemo ovo da rešimo. Pogledaj me, pogledaj me. Žao mi je, u redu?
Postoji drugi način! Čuješ li me?
Nemoj da povrediš malog.
O, ne. -Nemoj... Ne radi to! Molim te! -Ne, ne, ne.
Ne radi to! -Ne!
Ne!
Sve ću ti uzeti.
O, tačno. Da.
Voltere! Ali, video sam... Kako si...
Znaš već. Jedna od mojih čudnih spravica.
Zagrljaj na naduvavanje. -Mislio sam da sam te izgubio.
Uvek ću ti čuvati leđa, Lense. To znači biti tim.
To je nešto što sam odavno naučio.
Od svoje mame?
Dobar si prijatelj, Voltere.
I žao mi je što sam te upucao u vrat.
Meni je žao zbog kloake.
Pa, kakav ti je plan da zaustavimo tog tipa? -Jok. Nećemo moj plan.
Vreme je za tvoj način. -Moj način? -O, da. Ima da ga Volterizujemo.
Pa, u tom slučaju, trebaće nam veće jato.
Zoveš Marsi, jel da? -Tačno. -Reci joj da je pozdravljam.
Hajde da budemo čudni! -Buuum!
Nemaš gde da pobegneš, Lense!
Slušaj, žao mi je zbog onog što se desilo u Kirgistanu.
Ali, zaglavljeni smo u ovom dobar momak-loš momak vrtlogu.
Ne mora da bude ovako. -Malo je kasno za to. -Nije.
Obojica smo samo Ijudi koji greše. Možemo ovo da rešimo. -To je to!
Još samo malo. Dobro ti ide. Mislim, ma daj. Prekinimo ovaj krug.
Uspeo sam. Povezao sam se. -Niko više ne mora da bude povređen.
Ti bi trebao da znaš bolje od svih.
Uvek neko bude povređen. -Ne na današnji dan.
Poneo si svoju muziku? -Volimo da uđemo sa stilom.
Vidi ti to! To je čovek sa robotskom rukom i tvojim licem,
koji je uzeo M9 "Ubicu". Izgleda da ti dugujem izvinjenje. -Samo napred.
Ne, to je bilo to. To je bilo izvinjenje. -Prihvatam.
Ali, moraš priznati, bilo je malo kao iz Skubi-Dua. -100% kao iz Skubi-Dua.
Ovo će da boli!
U redu, prođite. Ovde ste bezbedni. Hajde. -Jesu li to svi?
Direktorko, nepoznati objekti nam se približavaju. I to brzo. Ovo je loše.
Zaključajte ovo mesto!
Mi smo glineni golubovi. -Volter mu je hakovao ruku.
Moramo da mu kupimo malo vremena da isključi dronove.
Razumem. O kakvoj vatrenoj moći pričamo?
Samo ga prati. -Udari me najjače što možeš! -Ovo je bilo trulo.
Ne, ne, ne, to su lepljivi baloni. Pritisni dugme pozadi.
Dugme pozadi, dugme pozadi!
Baloni? -Moram to da probam! -To je sudaroskop. Baci ga!
Mrljo-pult, prizma sprej, hipno-zvezde, hrkopedo, krik-tim!
Pa, šta možemo da izgubimo?
11 sati. 12 sati! Pola 3! Pola 5!
Sigurnosni prekrivač. Naopako je.
Ja sam Grliša.
Lep pogodak. -Ciljala sam tvoje lice.
Hvala ti.
Voltere, trebaće mi dopuna. Traži i biće ti dato.
Jel oni golubovi nose male rance?
E, to je vruće. To je vruće.
Zovem ga 50 nijansi "jeee"! -Ma, dajte, bre više! -Jesi li spreman na predaju?
Laboratorija za spravice. Svi tamo! Uzmite sve oružje koje možete!
Stanite! Nazad!
O, ne.
Ja sam Grliša.
Voltere, moje lice ne može da primi još puno ovoga.
Ti radi svoje, a ja ću svoje. -Da, ali to tvoje izgleda
mnogo lakše nego moje. -Imamo drugačiji set veština.
Zbog toga i jesmo tako dobar tim. -Druže.
Izvinite. Zašto osećam lavandu? -Upravo smo poprskani.
Oh, oh, serum istine. -Imam pet mačaka,
i sve se zovu po članovima "Novih klinaca u kraju". -Volim "Nove klince".
Džon, Džoi, Džordan, Doni i Deni. -Sad baš želim da vas povredim.
Ti? Šta... šta to radiš? -Neću ti ništa reći!
Ja ću ti reći šta radi. Hakovaće tvoju kandžu
i isključiti tvoje dronove. Ova stvar stvarno radi.
Ne!
Stižem, Voltere!
Još samo malo! Ne pustaj! Molim te, ne pustaj!
Voltere!
Voltere.
Hajde, hajde.
Neka neko učini nešto!
Ako ih sad isključiš, ubićeš nas obojicu.
A ti nisi ubica.
Ne, ja sam Grliša. -Šta?
Jednog dana, tvoje spravice će se starati da svet bude bezbedan.
To! Nikad više ne peri tu ruku!
Imam te, Voltere! -Lense, šta to...
U redu je. U redu je. Ne možeš ovo sam.
Nisam sam.
Ljubice?
Hajde, ptice!
Letimo!
Voltere. Voltere!
Kakav je osećaj kad imaš unutrašnje krvarenje? -Baš ovakav. -Dođi ovamo.
Ne, ne, ne, bez grljenja. Učinićeš da snesem jaje ili nešto tako, pred Marsi.
Spasao ga je.
Mislim da mi treba veterinar. -Čim stanem na noge, vratiću te u čoveka.
Sterling? Ti si ptica! -Hej, Marsi! -Zato nisam mogla da te nađem.
Pa, ti si ptica. Baš uvrnuto. -Čudno je, jel da?
Neverovatno. Uspeli smo. Oborili smo dronove, sredili zloću, spasili živote.
Ima tako da nas vrate na posao!
Pa, trostruko otpušten. -Da, čoveče. To mora da je nekakav rekord.
Stvarno nisam to očekivao.
Pa, jesmo prekršili gomilu zakona i odbijali naređenja i...
malčice smo počinili i izdaju. -Tačno. Tako je. Izdaja.
Zaboravio sam na izdaju. -Nije važno. Pogledaj okolo.
Tvoja majka bi sad bila tako ponosna na tebe.
Pobrinuo si se da svi ti Ijudi budu bezbedni.
I to si uradio na svoj način.
Ali si, takođe uradio i ovo. -Da. Rešiću to. Izvini.
Znaš, ova bezglutenska stvar zaista počinje da mi se sviđa.
Pa, šta ćemo sad? -Pa, mogli bi...
Marsi? -U redu, ne mogu da vidim niti da čujem,
ali su mi ostala čula pojačana, tako da vi...
Agente Sterling, izvinjavam se zbog predstave. -Ne, ne izvinjavate se.
Da si mogao da vidiš svoju facu kad smo te ščepali. -Nisam napravio facu.
Niko nikad nije izgledao više uplašen. -Jeste li završili?
Bićemo dobro, Lense! Upotrebi svoju bebi ruku da otključaš vrata!
Možete li, molim vas, da mu skinete to? -A onda ti možeš...
Oh, zdravo društvo. Jel ovo zbog izdaje? -Džoj, šta se dešava?
Shvatili smo da smo pogrešili u vezi vas. Vi ste budućnost ove Agencije,
i hteli bi smo da predvodite novi tim. Visoko tajni, globalni...
Da vas odmah prekinem. Ne predvodim ja ništa,
ako moj čovek, Volter nije u timu. -Mislim da se obraća Volteru.
Oh. Da, da, da. Mi... -Samo spusti to dole. -Ponekad on govori u moje ime,
a ja u njegovo, jer smo mi tim. -Ja? -Trebaju nam Ijudi kao vi.
Koji mogu da pomognu Agenciji da radi stvari na nov način. Šta kažete?
Izgleda da će nam trebati šIjokica.
Tim Čudaka? -Tim Čudaka.
Projektil deaktiviran.
KRAJ