U redu, sletanje za 2 minuta.
Pravila delovanja... koristite samo električne pištolje.
MI6 ga želi živog zbog ispitivanja.
Ciljana meta je u metalnom koferu.
Sve agencije i terorističke ćelije to traže.
Ne mrdajte! Dole na zemlju!
Otvorite vatru!
SISTEM OTKLJUČAN
Meta osigurana.
MI6. - Ne mrdaj!
Ou, ou. Ja sam fan. Fantastičan posao.
I mislim da izgledate neverovatno u vašim odgovarajućim odećama.
Ko si ti dođavola?
Loš momak.
Lezi na zemlju! Odmah!
Ne...
KAPSULE SPREMNE ZA INEKTIRANJE
VIRUSNI UZORAK RASPRŠEN
Ovde Bugred 2. Ekipa je uništena.
Prevareni smo. Uzela je virus.
Jedan od vojnika je pobegao sa virusom. U bekstvu je, nema gde da se sakrije.
Ona je... lukava.
Pratite sve kanale i pazite da zagrize mamac.
Razumete? - Da, gdine.
Šta želiš da radimo sa ovim budalama?
Šta god, nije me briga. Bez svedoka. Vratiću ga.
Ko će me zaustaviti?
Gde? - Gde?
Ko si ti dođavola? - Ko?
Ja sam onaj koga zovete hladnokrvna zadnjica.
Ko si ti dođavola?
Ja sam onaj koga zovete zbog problema sa šampanjcem.
Da te vidim, gromado!
Sredite ga!
To sam uradio jednom u Pragu.
Ubiću te! Umrećeš!
O da, ne, ne, to je moja omiljena jakna. Nemoj to raditi.
Zdravo dušo, možeš li mi dati pištolj, molim te.
Hvala ti puno. Lepa tetovaža.
U redu klovnu, igraćemo jednu igru, zvanu Hengmen.
Postaviću ti neko pitanje, kad mi daš odgovor koji mi se ne sviđa...
U redu, vidim da razumeš.
Pratio sam ćaskanje na mračnom vebu o super virusu koji će se naći na aukciji.
Šta mi možeš reći o tome.
Kunem se, ne znam ništa. - Ne sviđa mi se taj odgovor.
Reći ćeš mi sve o osobi u crnoj odeći,
koja se zanima za nezakonite stvari.
Veliki gadovi. Poput tebe. Zovu se Eteon.
Hoćeš li da mi kažeš gde da ih nađem?
Reći ćeš mi ili te vešam kroz prozor.
Reći ćeš mi, jer ćeš inače visiti.
U redu, bonus runda. Gde je virus?
Nemoj! Ne! Čekaj!
Ne ostavljaj me ovde! Molim te. Ne ostavljaj me! Ne ostavljaj me!
Šta je napisao?
Volim policajce.
BRZI I ŽESTOKI: HOBS I ŠO
5, 5, 5. Odlično. Između ostalog, tvoj rad na knjigi Starac i More, od prošle nedelje,
Bila si dobra. Bilo je super. - Hvala, tata. - Da, šta je to?
To je... društveni rad.
Porodično stablo.
To je samo skica. - O da.
To je naše porodično stablo tamo, to je uh...
Super je lako za čitanje. Vrlo jasno.
Da. - Ali... Htela sam i ovo da iskoristim.
Našla sam ga u kutiji u garaži.
To si ti, zar ne?
Ko je Džona?
Je li to tvoj brat?
Da, to je moj brat. - Zašto nikad ne razgovaraš o Samoi?
Je li se nešto dogodilo? - U životu se stvari dešavaju.
Možda to ne želimo, ali...
Događaju se.
Samo se moraš potruditi...
I nastaviti dalje.
Stvar je u tome što...
Ja sam tvoja porodica... ja sam tvoj narod...
Ja.
Ti si puno toga. - Oh, ja sam puno toga.
Pogledaj ovo, tačno na vreme.
Ne, ovo je za Mini.
Hvala vam puno.
Dan varanja? - Dan varanje, da?
Hvala vam puno.
Je li to zaista potrebno?
Hajde, ona ima 71 godinu, šta je sa vama momci?
Gdine, zatvorenici je izrečena veća kazna...
dok ne dokaže da ne ugrožava bezbednost.
Ako neko ostavi otvorena zadnja vrata glupo je da se to ne iskoristi.
Otvaraju se samo za radno osoblje. Ali za tako nešto im ne plaćaju.
Da. I ja se pitam.
Ako ne možeš pobeći iz tog usranog zatvora, onda ozbiljno kliziš, mama.
Ti pokvarena varalice.
Kada govorimo o bežanju... gde je moja rođendanska torta?
Ona sa turpijom u njoj? - Ne želim da gubim vreme oko toga.
Ne treba mi turpija. Ono što želim je samo malo C4.
Ako želiš odavde, samo reci, ja ću se pobrinuti za to.
Deks, samo se šalim.
Zatvor me ne muči.
Uživam u miru i tišini.
Lepa šetnja, malo čitanja. Puno sudokua.
Kao da sam u penziji. Dopada mi se to.
Sada me slušaj. Jesi li razgovarao sa sestrom?
Znaš da nisam, mama.
Pruži mi ruku. - Evo je opet. - Ti i tvoja sestra bili ste nerazdvojni.
Šta se dogodilo, Deks? Šta se desilo između vas?
Sećam se vas, Oven i Heti kako se igrate u dvorištu.
Vaše male dečje igre. Vaši mali zahvati.
Pljačka banke.
Nekada ste davali imena operacijama, sećaš li se kako se zvala?
Oh, kako ono beše? Hm... - Keit Mun.
Da, tako je. Zvala se Keit Mun zbog toga...
Zato što je bilo uključeno puno eksploziva, i dugoročno zujanje u ušima.
To je moj sin. - Nije ni čudo što smo napustili porodični posao.
Ona te voli, znaš. Sve što moraš da uradiš je da podigneš telefon, Deks.
Pogledaj me, ti si joj stariji brat.
Ona se uzgleda na tebe. - Nekada jeste.
Pa...
Jednog dana, proći ću kroz ta vrata,
i videti vas dvoje kako sedite zajedno.
Koliko ti je godina ostalo?
Dve, sa dobrim vladanjem.
Koliko zaista? - Četiri.
Pa, znaš šta ja kažem.
Nikad ne reci nikad.
Vreme je isteklo. - Pazi na sebe.
Hoću. Volim te dušo. - Volim i ja tebe.
Lukas i Rebeka Hobs. Nisam te video celu večnost.
Rebeka? - Stariš li ti? Koliko je dugo prošlo?
Šest meseci. - Vreme leti. - Kad smo razdvojeni.
Kakav je tvoj režim nege kože? Jer izgledaš kao mala Širli Templ.
Pomeri se, pomeri se, pomeri se. - Tata, ko je ovaj momak?
Pa, taj momak je, Lok.
On radi za CIA.
Tvoj otac i ja smo stari prijatelji. - Nismo stari prijatelji. - Zapravo mi smo...
najbolji prijatelji. Ovo je polovina srca.
Ne znam šta je to. - Imamo iste tetovaže.
Nemamo iste tetovaže. - Nemamo?
Ne, nemamo. - Oh, zanimljivo
Nikada nismo bili zajedno. - Izgleda da se sećam nečega poput...
Ovo, odjednom na mom telu. - Isuse. - Hriste, nedostaje mi naše razigrano šegačenje.
Imaš minut da mi kažeš šta želiš, pre nego što ti iščupam jezik.
Ti i ja želimo istu stvar. Upoznaj se sa virusom CT17.
To je programirano bio-oružje biblijskih razmera.
Ljubazno kodovano kao Pahuljica. - Šta radi Pahuljica?
O, ništa posebno, samo, uh... likvidira vaše unutrašnje organe.
U osnovi pretvara vaše telo u džinovsku toplu supu.
Ima samo 9 godina... - Videla sam i gore. - Gde? - Igra prestola, Dženetina kuća.
A, Lanister uvek naplaćuje svoje dugove.
Nikada više nećeš ići tamo. - Ali za sad imamo tragova u slučaju, Rebeka.
Specifičnosti...
Ovo je ukratko. Izvoli.
Spremna je. - Ima 9 godina.
Ovo je jedini CT17 koji postoji i ova Snežna pahuljica,
sada je u rukama agentice MI6, koja je pobegla u London.
Tata, zar nije lepa?
Ne, ona je samo atraktivna. - I smrtonosna.
Sinoć je bila deo ekipe MI6 koji je trebao da uzme virus.
Zatim je pobila ceo tim mračnih operativaca.
Jednom momku je probila grudi. Koristeći ciglu.
Znaš li koliko je to teško? Probosti nekog. Koristeći ciglu? - Pređi na poentu!
Poenta je, da nema oštrih ivica, bez zašiljenog vrha.
Kako je toliko mogla zabiti ciglu u grudi druge osobe?
Za tako nešto mora biti veoma jaka.
Ili se ta druga osoba rodila bez kostiju.
Pređimo na bitniju stvar. - Ona je ukrala Pahuljicu.
Bila je van radara.
Ko je ovo? - Ovo je naučnik za koga verujemo da je stvorio virus.
Sjajno. Gde da ga nađem? - I on je bio izvan radara.
Nemoguće ga je pronaći. Možda je mrtav.
Stvarno si od velike pomoći Lok. - Ti si najbolji tragač na svetu.
Siguran sam da ćeš nešto naći. - Oh, ne, ne. ne...
Ja sam SAS, ti si CIA, ne radim za tebe.
Tvoj šef te je pozajmio nama.
Sad si, kreten. - Kako si me nazvao?
Hej, hej... Smiri se, u redu. Imam lokaciju Dark weba iz Londona.
On je agent, najbolji u svojoj igri.
On će ti biti kontakt osoba. - Ne treba mi niko. Ja radim sam.
Imamo problem veći od tvog krhkog ega.
Ili činjenicu da sam se pre nekoliko momenata mogao usrati u gaće.
Ceo svet je ovde u pitanju.
Ako ovo izmakne kontroli, videćemo mnoge organe kako se tope.
Mislim, svih, ne samo tvoje i moje.
Uh, zna da ga mogu videti, zar ne?
Ne zna on ništa, Džon Snou.
Pa šta će biti, Beki? Hoćete li biti partneri?
U igri sam. - Naravno da jesi. - Sećaš se šta sam ti rekao u Ruandi?
Još gori. - Ne, nešto drugo. - Prestani da me gledaš dok spavam.
Rekao sam. - Uopšte nismo dobri prijatelji - Najbolji prijatelji
I gledajući tebe tada... - Sačuvao si leđa.
Da, sećam se. - Sačuvao si svoja leđa. - Dosta puta. Razumem.
Isti stari Hobs. - Isti stari Lok.
Pa, ko je još na ovom slučaju.
Gdine Šo.
Šta god da je ne prihvatam. - Ne znaš šta ne prihvataš ili ko sam? - CIA.
Po čemu zaključujete... - Crne naočare, oblačan dan. Sjajne cipele.
U redu, nemam mnogo izbora.
Usput, ja sam Loveov agent, i moram razgovarati sa tobom o...
Kako si me pronašao?
Imam savete od vašeg poznanika, gdin Niko. - Gdin Niko.
Malo šale sa tobom Lob.
Šta to operativci CIA i bezbol imaju zajedničko?
Ljudi navijaju kada ih udariš palicom. - Ne.
To su dve različite stvari.
Može i to da prođe.
Oružje koje je ukrala nije ništa što smo ikad pre videli.
To je bolest koja se može programirati, koja može ciljati bilo koji niz DNK,
sa stopostotnom smrtnošću u 72 sata.
Ako je MI6 nađe, postupaće prema njoj kao prema izdajniku.
Moraš da predaš virus.
Gde ti je lokacija?
Misliš da sam ih ja ubila?
Ako nam pomogneš da je nađemo, i ako nam doneseš virus, daćemo joj imunitet.
Postavili smo našu lokaciju u Londonu, imate na raspolaganju sve što vam treba.
Donosimo vam i imovinu iz Amerike kako bismo vam pomogli. - Ne treba mi niko.
Možda ne gdine Šo, ali oni hoće.
Moj čovek je tu. - I moj takođe.
Hej, hoće li se tvoja osoba naljutiti kad sazna ko je moja osoba?
Nisu li uradili zajednički posao u Njujorku?
Da, uništili su sedište DSS-a u L.A.- u bacajući vatru jedan na drugog.
Ne poznajem tvoju osobu, ali moj čovek...
On će to uraditi, završće to, znaš zašto?
Zato što smo dobri prijatelji do kraja života.
Pa, moj čovek me je polomio u baru, u Krakovu pre 17 godina,
i on se toga uopšte ne seća.
Svi mi imamo našu prošlost kroz život.
Bilo kako. - Stanovništvo planete je u njihovim rukama. - To je veoma ozbiljno.
Mislim da mislite da bi ih mogli nadvladati,
lični problemi zbog spašavanja sveta.
Neću, nema jebene šanse! - Neću, nema jebene šanse!
Ne, neću da radim sa ovim tipom, to ću uraditi sam!
Ako se on umeša, možete da kažete zdravo finesama, jer on zna samo da uništi!
Da, gdin paljevina, on samo zna kako da raznese stvari.
I činjenica je... - I činjenica je...
Bez uvrede... - Oh bez uvrede...
Ovaj momak je pravi seronja! - Ovaj momak je pravi seronja!
To je kučka na tvom lokalnom jeziku. - To je drkadžija na tvom lokalnom jeziku.
Završio si, zvučiš poput tetoviranog džinovskog deteta.
Ne, ne želim slušati ovo sranje. Moram da uradim posao.
Reci tvojoj majci da je pozdravljam.
Zapravo sam ću joj reći.
Ne razgovaraj tako o mojoj majci, ili ću ti nabiti glavu u taj zid.
Drugo, završiću posao dok ti koristiš ulje za bebe. Sretno glatki.
To je to! Podsetio si me zašto ne volim da radim sa tobom, to je tvoj glas.
Čestog neugodnog Hari Poter glasa.
Svaki put kad razgovaraš, zamisli ovo na trenutak...
Kao da vučeš moja jaja kroz razbijeno staklo.
A to boli. - Za mene tvoj glas nije tvoj glas,
tvoje lice, tvoje veliko, glupo lice, gledajući ga,
tera mi kiselinu pravo u oči. A to peče.
Ozbiljno peče.
I šta ćeš sada učiniti? Pobacaćeš nameštaj?
Za tvoju informaciju, uzeću ovu stolicu, okrenuti je,
i zabiti je tebi u grlo.
Da, sigurno, uvek imaš odgovor na sve.
Uništiš sve svoje probleme, kao da gaziš šleperom.
To neće ovde proći. - Mislim da će proći.
Zašto vas dvoje ne sednete, i mirno razgovarate o svemu?
Ja i ti, mi. Već sam bio u ovakvim prilikama.
Ovo je samo gubljenje vremena. - Jednom se mogu složiti sa tobom.
Da, ja radim na svoj način.
Onda imamo problem sa tim, izađite i zaustavite me.
Ne idem unutra. - Ni ja ne idem unutra.
Pametni momci.
U redu, otarasili smo se onog zabavnog klovna i sada možemo početi sa radom.
Želim da otvorite sve CCTV kamere oko centra Londona.
Tamo već imamo dvadesetak agenata.
Ne okreći se nazad i ne razgovaraj sa mnom Opi.
Baš me briga za to, pitam još jednom sada, a ti tako i uradi.
Uvećajte područje pljačke.
Sada okreni.
Uključite područje gde kamera ne doseže.
Pametna je.
Upravo je ubila ceo svoj tim da bi ukrala smrtonosni virus.
Nije čekala da je fotografišu.
Mnogo je loših ljudi koji te traže.
Jeste li ti zao?
Zavisi šta će se dogoditi u narednih 30 sekundi. - Obećanje je obećanje.
Evo, kako će to da se uradi. Učini to na težak ili lak način.
Jesi li ozbiljan? - Da. - Stvarno? - Da.
Ovo je teška odluka. - Oh, nije stvarno.
Želiš da se ne pomeram?
Daj da ti vidim ruke. - Dobro.
Onda ti se neće svideti ono što vidiš u njima.
Mislim da sam se predomislila. - Ti si pametna žena. - Stvarno jesam.
Teži način.
Hej! Ne.
Radiš li uvek tako polako. - Za sada.
Kladim se da to nisi očekivao?
Očekujem puno toga sada.
Sada moraš da spavaš.
To je kao loš san. - Da, to je više kao noćna mora.
Sve ovo je noćna mora.
U redu, hajde da malo ćaskamo.
Direktor je zvao, pripremio je kanal za vas.
Pripremio je sve za vas u medicinskoj sali.
Savršenstvo je bolan proces.
Pripremite se za protokol.
Čovečanstvo mora da se razvija pre nego što se uništi.
Lakše je očistiti sve ljudsko I zameniti ga mehaničkim savršenstvom.
I ti ćeš ih voditi tim putem.
Mogu li nešto pitati? Nije ono što misliš.
Voliš li plesati? - Elektrik Slajd.
Makarena. Ne. - Ne, mislio sam...
Tango, gde treba dvoje ljudi. - Da, ne znam to.
Definitivno drugačija generacija.
Da, dobro.
Međutim, muzika je počela, pa da vidimo koji ritam imaš.
Gde je virus. - Rekla sam ti, ne znam o čemu pričaš.
U redu, to boli.
Stala si na moj nožni prst, probaj ponovo, bolja si od toga.
Gde je virus?
Ne tražim ples, zašto bih razgovarala sa tobom? Nisi CIA.
Ne? Kako to znaš? - Gde da počnem?
Postoje dve vrste CIA agenata.
Inteligencija i špijunaža, pouzdani su.
Takvi tipovi jedva mogu podići olovku, to je ono kako izgledaju obaveštajci.
Ti izgledaš kao građevinski radnik. I špijunaža, ona mora biti suptilna.
A u tebi ne postoji ništa suptilno.
Dobro.
Impresioniran sam. - Ja nikoga nisam ubila. - Znam da nisi.
A kako to znaš?
Zato što možeš puno naučiti o nekome kad se boriš protiv njega.
Ne boriš se da me ubiješ, boriš se da pobegneš.
Ali svejedno, svet misli da si ubica i lopov.
Znači, nećeš ići nikuda niti smeš telefonirati.
Dok mi ne daš pravi odgovor. - Ne znam zaista šta se dogodilo.
Onda mi reci. - Ne mogu. Gubiš svoje vreme. - Ti gubiš vreme!
Virus je pao u pogrešne ruke, igra je završena.
To znači da je vreme za telefon.
Baš kao što CIA rasteže mišiće.
Um ti je jak kao i tvoji mišići, ali možda bi trebao malo da vežbaš.
Ima više mudrosti u mom telu nego tvoje najdublje filozofiranje.
Pusti me da pogodim.
Brus Li. - Ne, Niče.
Sve što je ovde, radim odavde.
Dođi ovamo.
Ako se pokrene, želim da je upucaš. - On ne može da puca u mene,
jer mu nije dozvoljeno. - U lice.
Ne može, jer može ići u zatvor. - Pucaj joj pravo u lice. - Ne, ne može.
Ići ćeš u zatvor. Žao mi je. - Želim da joj pucaš dva puta pravo u lice.
U redu? Uh...
Zdravo tata.
Jesi li uhvatio tu devojku špijunku?
Ma daj, to sam ja, ulovio sam sve što sam lovio.
Koliko dugo ovo radiš?
Izgledaš mi kao... novajlija.
Ona je prilično neugodna.
Znaš tata, ponekad se ljudi međusobno dosađuju, zapravo baš onda,
kada flertuju. - Gde si to čula?
U redu, slušaj, ja i ova žena špijun, ne flertujemo, u redu?
Nula hemije.
Ne znam, kad si video njenu sliku, definitivno ti je zaigrala obrva.
Kakva obrva? - Znaš tata, to je ono što radiš. - Koju stvar?
Nisam to uradio. - Da, jesi. - Ne, nisam.
Ne radim to, definitivno nisam. Ne znam šta to radiš.
To je najgluplja stvar koju sam ikad vidio.
Moram ići, moram da završim posao. Vidimi se kada dođem kući, u redu.
Volim te. - I ja tebe volim. - Hej, još jedna stvar...
Prokletstvo!
To nije ples koji želiš da radiš sa mnom. - Oh, stvarno?
Jedem metke po ceo dan. - Oh, za doručak ili ručak.
Vreme je za večeru. - Odbrojavaću za tebe, tri...
Hobs. - Ne mrdaj! - Spusti to dole.
Skidaj svoje masne prste sa nje. - Šta ti radiš ovde?
Spašavam te. - Ne trebaš me spašavati.
Ne, ne, ne. Ovo je moj dom, a tvoja devojka ne ide nikuda.
To je odvratno. - Devojka?
To je moja sestra!
Sranje. Prelepa je da bi bila tvoja sestra. - Veoma smešno, Heti.
Postoje ljudi koji te progone. - Veruj mi, znam to.
Tako će ostati dok mi ne kažeš gde je virus.
Slušaj me jajoglavi. Umreće ako je sada ne pustiš.
Svi ćemo umreti, ako ne kaže gde je to oružje.
Zapravo će svi umreti jer sam ja virus!
Bio je ugrađen u kapsulu. Morala sam naći način da ga uzmem.
Pokupite je.
Sada ili nikad. - Uradimo to sada. - Idemo na tri.
Naravno. - Jedan, dva, tri!
Niko mi ne priča šta da uradim.
Sad te vodim u školu, sine.
Dekard Šo, prošlo je dugo vremena.
Drago mi je što te opet vidim, Brikstone.
Mislim da ti je ponestalo metaka.
Srećom po tebe. - Da.
Lepo odelo. - Neprobojno, najsavremenije.
Trebao si to nositi i poslednji put kad sam ispalio metak u tebe.
U stvari bila su tri metka.
Dva u prsa i jedan u glavu, baš kao što su nas i učili. Sećaš se?
Nažalost, nisi se pridružio Etionu.
Mogao si i ti da imaš sve ovo, moj prijatelju.
Prijatelji? - Da. - Ti nisi osoba koju znam. - Ne. Ovako se bolje osećam.
Ja sam budućnost čovečanstva.
Heti. Uđi u auto. - Idemo svi. - Ali, ne i ti.
Samo ona. - Rekao sam, svi idemo.
Onesposobite automobil. Devojka mi treba živa.
Šta si to dođavola uradila Heti? - Sad mi moj veliki brat drži predavanje?
Ubrizgala sam u sebe, nisam imala izbora, on je to želeo uzeti.
Programe, pokaži mi vektore.
Možda želite ovo...
Možda je vreme da ga smakneš.
Vrlo dobro.
Hoćete li mi reći ko je ovaj, sa kim imamo posla? - Duga priča.
On je duh, trebao bi biti mrtav.
Pre 8 godina prosvirao sam mu metak kroz glavu. - Sjajno.
Znači progoni nas terminator.
Mislim da neće uspeti. - On ne može proći zbog upravljača.
Veži se debeli, ponovo ću ti spasiti život.
Želite rat?
U redu.
U redu, vožnja je gotova, rešićemo se ovog automobila.
Ažuriraj.
Hakovao sam se u server, svih novih agencija i predstavništva.
Koliko ćemo ih kontrolisati? - 174 emitovanja, trebalo bi oko 2000.
Dupliraj. Želim 100% kontrolu nad ovom pričom.
Posao standardnog okvira. - Ne, uradićemo nešto posebno za njih.
Slušajte, priču, Hobs, Šo, veliki i mali čovek imaju njihov ID.
Oni su krivi za poslednji napad na CIA.
Delili su zatvorsku ćeliju u kojoj su pravili planove,
da počnu sa vladavinom terora.
I to je postalo stvarno.
Ko su dođavola oni? - Eteon, najtajniji tehnički kult.
Sa armijom tirana, i sa puno prljavog novca.
I obmanjuju kako spašavaju svet promenom ljudska rase.
To je to. - Sad kontrolišu i sve svetske medije.
Postoje glasine o tim ljudima, svi misle da su mit.
Sami ste osetili koliko su stvarni, i ako se ne,
uklapamo u njihove planove, kopamo sebi grob.
U redu idemo do najbližeg sigurnog objekta. - Ne, ne ne. Ti ne shvataš, zar ne?
On je ubica prve klase, najbolji kojeg sam do sada video, znam ga.
Neće prestati dok ne dobije virus, bez obzira što je ona moja sestra.
Porodični biznis.
Zoveš se Šo? Ne. Ona neće nigde ići sa tobom.
Kad se radi o sudbini sveta, onda se to i mene tiče.
Nije me briga što je ona tvoja sestra, ona ne ide nigde.
Gde ideš? - Gde? - Nemam vremena za vaša muška sranja.
Vas dvoje ste idioti, očigledno ne možete sarađivati, apsolutno ste beskorisni.
Pa ću potražiti ljude koji mogu da mi pomognu.
Da uklonim ovaj virus iz svog tela.
Vidimo se. - Misliš na ovog čoveka?
Pratio sam ga pre napada.
Teško ga je pronaći, ali mislim da imamo dobar trag, ruske novine.
Nisu obične novine.
Postoji samo jedno mesto u Londonu koje to prodaju.
Hvala... vidimo se sutra.
To je previše optimistično.
Dobro jutro, direktore.
Pa, dobro, Dekard Šo.
Suviše komplikovano za tebe? - Zapravo ne.
Takođe sarađuje sa SAS-om Luk Hobsom.
Hobs, mi imamo istoriju. Oni su veliki. - Ništa posebno.
Oslobodiću ih se obojice, i vratiću imovinu.
Uhvati devojku, izdvoji virus, I ponovo programiraj za prvu fazu.
Koristimo to oružje da eliminišemo slabe i sve one koji to ometaju.
Gradimo savršeni sistem Brikstone.
Hobs i Šo se mogu smatrati imovinom Eteona za razmatranje.
Promeni ih. - Promeni?
Izvini, ne razumem.
Želim da se promene, želim da rade za nas, razumeš?
Ne mogu se promeniti. - Zašto si tako siguran?
Poslednji put kada smo pitali, pucano mi je u lice, to me čini vrlo samouverenim.
Tako da predlažem da koristimo drugi pristup.
Zbog čega... - Nisam te ništa pitao, Brikstone.
Pokaži jima posledice odbijanja.
Ili možda ću ih ja pokazati tebi. - Je li to pretnja?
Sećam se na koga si se oslonio za tvoj opstanak.
Sve u svrhu slučaja.
Slušaj dušo moram da razgovaram sa tobom o nečem veoma važnom.
Sećaš se kako smo razgovarali o onome šta se događa kada stvari pođu po zlu,
kad zovemo crveni kod.
Sada se ovo dešava.
Mogu li nešto ja učiniti? - Moraš da ostaneš kod kuće.
Bićeš tamo na sigurnom, čak i CIA sada sluša ovaj poziv.
Pogledaj ovo. Zdravo Lok.
Zdravo, sve je sigurno. Ja sam zapravo... Ovaj restoran je super ali čudan bez vas.
Zatvoreno je. - Hvala brate.
Dušo, razgovarao sam sa tetkom Lizom, ona zna šta treba da radi,
Doći ću kući što je pre moguće.
Volim te - I ja tebe takođe.
Zdravo.
Kaži mi sve što znaš o ovome.
O Bože.
Koliko si dugo izložena? - Pre oko 30 sati.
Kapsula sa virusom je još uvek nedotaknuta.
Moramo je neutralizovati. - Ne. Nije to tako jednostavno.
Nije programirano ni za jednu sekvencu DNK. Fatalno je za svakoga.
Posle 42 sata kapsula će se rastopiti i vi ćete biti zaraženi.
Onda će virus otići u vazduh.
Pričamo o globalnoj kontaminaciji, za nedelju dana.
Zašto ste stvorili tako nešto?
Jer sam mislio da sam jedan od njih.
Eteon. Kažu da žele naukom da spase svet.
Verovao sam u njihove ciljeve.
Pahuljica će biti nosilac vakcine, panaceje za ceo svet.
Pretvaraju ga u apokalipsu koja se može programirati.
Da napadnu najslabije i one koji nisu dostojni Eteonove budućnosti.
Za naučnika izgledaš stvarno glupo. - Ja sam dva puta dobitnik Nobelove nagrade, ali
ko broji.
Pa kažeš da se virus može programirati, pa...
onda ga reprogramiraj. - Ne mogu dok je u nosiocu.
Samo reci kako da se to izvuče iz mene.
Pa, postoje dve mogućnosti.
Prva je laka. - Hajde. - Konačno. - Ubij je.
Izvini. - I, spali njeno telo, naravno.
Naravno. - Naravno.
Ne, mislio sam da je stvarno spališ.
Stvarno da me spali. - U pepeo. - U pepeo.
Do neprepoznatljivosti. - Pretpostavimo da to nije naš izbor.
Da, to ne deluje kod nas. Pređimo na opciju broj dva.
Postoji mašina koja može da joj održi život i izvuče virus.
To bi trebala biti opcija broj 1.
Ali je nemoguće ući tamo. - Mi odlučujemo šta je nemoguće.
Gde je to? - U Etionu u laboratoriji gde je nastala prva pahuljica.
Tajni vojni kompleks, Bogu iza leđa, koji je ojačan oružanim snagama.
Ali ako odete tamo, svo troje ćete umreti.
U osnovi, ono što ti kažeš je, da ona svejedno umire.
Pa, ko je za piće.
Znam dobro mesto.
Vau, vidi ovo.
Nekome je data prevelika nadoknada.
Nisam ni okusio nadoknadu.
Ovaj mali, je tvoje veličine.
Koristio sam ga za posao u Italiji.
Ako mi treba mišićav vozač autobusa.
Zvaću te.
Piće?
Da, uzeću samo malo.
Znam nekoga u Moskvi, stari prijatelj, imamo dugu istoriju.
Ona i njena ekipa posećuju neke lokalne stanovnike.
Posebni kriminalni ruski element. Imaju stvari koje će nam trebati.
S obzirom na tvoju istoriju prijateljstva, koliko metaka si im ispalio u glavu?
Imaju opremu koja nam je potrebna a i nisam čuo ni jednu drugu ideju.
Dobro znaš da će izlazak iz ove zemlje biti veoma težak.
Imamo svaku obaveštajnu službu, koja nas je već lovila.
I činjenicu da sam osramotila MI6, kad sam izdala svoj tim.
Ne veruj svemu što ti kažu.
Osmeh.
Znaš da redovni pozadinski kanali ovaj put neće raditi i najbolje je da se pomešamo.
Sakrijmo se na otvorenom mestu.
Zato ćemo leteti komercijalnim letom.
Ali tako ćemo lako biti primećeni.
Valjda nemaš mozak veličine graška. Obradio sam to.
Kloniraju signal naših telefona širom sveta,
treba im najmanje 48 sati da nas nađu.
Uzećemo novu opremu kad stignemo u Moskvu, proći ćemo u ovome kroz aerodrom.
Ovo je verovatno jedina stvar koja će ti se uklopiti.
U šta? U Smurfa? - Mislim da je to jedna od mojih starih.
Izvinjavam se unapred, ako malo popusti u preponama.
Ono što ovde imamo je šampion. U redu, hajdemo.
Napravio sam nam novi identitet i promenio biometrijske profile.
Dakle, skeniranje na aerodromu neće prepoznati vaše lice ili otisak prsta.
Ti si Sara Atkins, i radiš u osiguranju. - Zdravo.
Hvala vam. - Hvala.
Ja sam Frans Skruber, slobodni arhitekta.
Strastveni planinar, i povremeno skijaški instruktor.
Hvala.
Ti si Majkl Oksmaul.
Majkl Malikurac?
Probaj sa Majkl.
Stani! Ne mrdaj! - Ovo je Majk, Majk Malikurac.
Nije mali, moje ime je Majkl. - Zbog čega su ga zapravo zaustavili.
Zbog čega god, to će uključiti pregled gumenim rukavicama. Idemo.
Ruke na glavu Malikurac.
Ne verujem da si to uradio. - Samo će nas usporiti.
Ne možemo ovo sami izvesti.
Dovoljno je što imam ovu stvar u sebi koja će ubiti mog brata mene i sve ostale.
I ti misliš ozbiljno doći do te misteriozna mašine,
pored visoko obezbeđenog kompleksa u kome se nalazi virus smrti,
i magično naterati da to radi? Iskreno, to zvuči u potpunosti...
Još uvek nosiš tu glupu stvar? Nisam znao da još uvek imaš to.
Vrati iglu unutra.
Nisi se promenila.
Volela bih da mogu reći isto za tebe.
Hej, bićeš dobro.
Uradićemo ovo. To je ono što mi radimo.
A šta ako ne učinimo?
Šta ako je ovo jedina opcija. - To se neće dogoditi.
Zdravo. Ovde sam, ja sam Majkl.
Zdravo. Da.
Zdravo. U redu.
O, da.
Gde je moje sedište? F1
F2. Jebi se.
Ti si veliki seronja.
Brži si nego što sam mislio.
Da, jer imam tajno oružje, ljudi me vole.
Nećeš to razumeti, jer nemaš prijatelje.
Volim te Babuška.
Mogao si da naručiš liniju za hitne slučajeve, sa više prostora,
nemaju svi kratke noge kao ti. - Slušaj.
Trebaš biti svestan, nije me briga za tvoju udobnost.
Pa zašto ne budeš dobar slon, i pojedeš kilogram kikirikija.
Spusti svoju stolicu i opustite se.
Ne moram ništa da radim, svaki put kad nešto kažeš.
Želim da skinem cipele i zabijem ih u tvoju zadnjicu,
i moći ćeš da predeš cele nedelje.
Znaš li u čemu je problem? Reći ću ti. U ovom poslu...
Jer ovaj posao zahteva neprimetnost.
A ti. Pogledaj sebe. Mislim nije tvoja krivica.
Previše si očigledan. Ti se izdvajaš.
Kao jaja buldoga.
Koja vise na pogrešnom mestu.
Naizgled bezopasno.
Sledeće što trebam znati, je da ćeš pokušati da oplodiš moju sestru. - Šta?
Da oplodim tvoju sestru? - Čuo si.
Sad razumem. - Stvarno? Dobro. Drago mi je. Jako mi je drago.
Stvarno misliš da ću proći kroz ove napore, u ovoj misiji pokušavajući da spasim svet,
uzgred već četvrti put, jer sam zaista dobar u tome.
Misliš da ovo radim samo zato da bih mogao da se trljam sa tvojom sestrom?
Ne sve, većinu.
Dopusti da ti objasnim, ovo nije 1955.
Uprkos činjenici da devojka koja spava pored tebe ima neke veze sa tobom.
I dalje je jedna od najačih i najiskusnijih žena koje sam sreo u životu.
I ako odluči da skrene pogled,
na ovog krupnog, smeđeg, dobro obdarenog, tetoviranog i gore od čoveka.
I pogodi šta? Pustiću je da se popne na ovu goru od čoveka.
Iznova i iznova i iznova. I opet.
Drži se dalje od nje, vidim šta radiš.
Misliš li da sam glup? - Naravno da mislim da si glup.
Učiniću ti uslugu, nokautiraću tvoj glupi deo lobanje ako samo kažeš još nešto; Džek.
Znaš li šta želim da uradim? Želim da te udarim mojom stražnjicom u tvoje,
ružno lice, na visini od devet hiljada metara.
O, devet hiljada metara, hoćeš da probaš to sada? - Da.
Jedina stvar koja će te dočekati nazad, jeste prilika u vazduhu.
I sad odoše vazduh. - Hajde uradi to, magarče. - Magarče?
Sad je dosta. Hej vas dvoje, prestanite.
Gledaj, probudio si vazdušnog Maršala. - Ne, ti si probudio vazdušnog Maršala.
Kako znaš da sam vazdušni Maršal? - Nisi u pratnji. - Kasno si se ukrcao u avion.
Sedište pored prolaza. - Golf majica.
Zamisliću to kao pametno nagađanje.
Maršal Dinkli stoji na usluzi. - Izvini, jesi li to rekao Dink Liže?
Šta je problem? Rekao sam Dinkli.
Razumem ovog velikog momka, jer moj posao je da nadgledam.
Vaše ponašanje mi je sumnjivo celo vreme u toku leta.
Svi putnici ovde su pregledani, i vi ste pravna osoba.
A ti gdine u moćnim pantalonama, ti si špijun.
Prilično dobro. - Nije loše. - Shvatam da ste veliki.
Nas troje smo Alfa momci, predatori, zarobljeni u vazduhu.
Situacija postaje vruća. Koliku težinu podižeš na klupi, 150-200 kilograma?
Malo manje. - Da, lak posao. Radim istu stvar.
Zvocam i lupetam. U čemu si ti?
Vežbaš jogu, pilates, možda nešto drugo?
Želite li znati šta ja radim? Sedim celi dan.
Sa tim se bavim. Ponekad sa teroristima i mnogim recikliranim guzicama.
Dao bih sve da opet budem na početnoj poziciji.
Opet?
Šta? - Ja sam bio u borbenoj grupi JSOC. - Bio si Delta?
Specijalne trupe Eho 24-7.
Eho, oni su kao mađioničari, zbog magije koju su mogli da urade.
Tačno. - Recite samo abrakadabra, kučke.
Vidite li magiju? Znate li šta je vaš problem? Nedostaje vam ravnoteža.
Treba vam to. - Ne, ne, ne. Ne. - Znam tu igru.
Čujete me, znam tu igru. - Šta to radiš?
Kako to misliš šta radim?
Ne govori tako. - Zvučiš drugačije. - Šta?
To nije tvoj glas. - Nije tvoj uobičajeni glas. Ovo je moj uobičajeni glas.
Pričam kao čarobnjak. - Oni ne zvuče tako. - Zvuče, pokazaću vam.
Sve što govorim je,
da mogu kompletirati ovo vaše sveto trojstvo, koje vi momci imate.
Troje bi bilo previše.
Evo vam moja kartica, ako vam šta zatreba ja sam osoba koju treba da zovete.
Hoćeš G5, da li želite Boing 747, ili možda želite helikopter,
hoćete li nešto tajno, ja sam vazdušni Maršal, ja sam vaš čovek.
Molim te, pusti me.
Šta želite?
Želim ono što je naše i što se nalazi u devojčinoj krvi.
Ne, virus je preopasan, ne mogu.
Ljudi moraju evoluirati profesore, bez obnavljanja iz Etiona,
ljudsko telo ne vredi ništa.
Možda magnezijum košta 11 penija, kalcijum košta nekoliko penija,
malo gvožđa, nedovoljno dragoceno.
Rekao bih da je sve u svemu tri funte,
3,5 funte, maksimalno.
Ukupna ljudska cena. Mala je promena.
Reprogramiraćete taj virus za mene.
Hoću.
Ah, tvoji prijatelji su ruski mafijaši. - Ova devojka krade od ruske mafije.
U stvari, krade od svih, to je njen posao.
Dekard Šo. - Margarita.
Nisam uopšte to očekivala. - Voleo bih da to nisam video.
I ja takođe.
Dobila sam tvoju listu, dugačka je.
Tražio sam kuću sa pistom.
Naravno, ne znam puno rusa, već samo one koji su na listi.
Najavi mi 3 sata ranije i neću morati pribegavati takvim krajnostima.
Siguran sam da 3 sata ima veze sa tvojom krajnosti, Margarita.
Drži me dalje od toga, Dekard. - Eteon.
Nisi mogao izabrati teže mesto za provalu.
Moramo potražiti mašinu za vađenje virusa C17.
Može biti bilo gde. - Ta laboratorija obuhvata 5000 kvadratnog prostora. - Da.
I sva je ispunjena municijom.
Trebalo bi da pokrenemo Mik Džegera.
Ovo zvuči kao zabavna igra. - Nećemo to uspeti iznutra.
Kad smo Dek i ja bili deca, provodili smo vreme na raznim iznenađenjima.
Mik Džeger, posao zahteva nekoga da patrolira.
Dok se drugi infiltriraju.
Tipičan unutrašnji posao.
Čuli ste naučnika Andrienka, da moraju koristiti uređaj za vađenje virusa.
Tako da će me odvesti pravo tamo. Ja to mogu. Mi to možemo.
Jedino je pitanje kada u Eteonu kreće zvono za večeru.
Oh, mogu to srediti, ali prvo, pripremimo vašu opremu.
Ovo su vaši padobrani.
Ovo je za poverljivu komunikaciju.
Škorpion EVO3 sa optičkim nišanom.
Izuzetno tanki kevlar otporan na metke.
Infracrvene kamere koje vide kroz zidove.
I poslednje, ali ne najmanje bitno, kompaktni hidrogeni detonator.
Stavite ga na pravo mesto, i to mesto će razneti do neba.
Kako izgledam? - Malo tesno.
Kako se držiš?
Znaš, ako stvari krenu pogrešno ne možete me ostaviti živu.
Izvući ćemo te odande.
Da ti kažem još jednu stvar.
Ključ besmrtnosti je živeti život dostojan sećanja.
Je li to Niče? - Ne, Brus Li.
Dođi.
Gde si je našla? - Čuo si za mene, odlična sam u svom poslu.
Sama je? - Da.
Ako me lažeš, iskopaću ti oko, razumeš?
Bojala bih se da imam samo jedno.
To je vožnja. - Naša vožnja. Imaju pušku.
Tamo nema pušaka. - Ne, ne, ne počinji opet.
Imaju pušku.
Ulazimo u zonu za skakanje. Jesi li spreman?
Da, spreman sam. - Idemo na 3 - U redu. - Jedan...
Ti drkadžijo...
Niko mi ne govori šta da radim.
Hoćeš li oprati krv sa ruku,
pre nego što prebrojiš novac ili posle?
Nema veze, nas ne brine novac, brinemo se za evoluciju i promene.
Promena ponekad zahteva nasilje.
Kao ubijanje nevinih ljudi virusom. - Samo one slabe.
Bavimo se budućnošću, koju novac ne može kupiti.
Oh, kao tvoja vraćena duša. - Moja duša.
Tvoj brat je uzeo moju dušu.
Momci u laboratoriji su od mene napravili, novog i naprednijeg. To je progres.
Dobrodošli na mesto ekstrakcije, gđice Šo.
Jeste li spremni?
Neće dugo potrajati.
Kažem ti, ne želimo da budemo ovde kad ova stvar eksplodira.
Ona je izgleda nepunih 400 metara odavde.
Drže je u nekoj vrsti vremenske kapsule. - Tajmer je podešen na 45 minuta.
Ulazimo i izlazimo, pre nego što... - Ne eksplodiramo u komade.
Seti se hodnika, nema pištolja. - U redu ovi momci, moraju biti živi.
Jer na kraju hodnika je očni skener za otvaranje vrata.
Odaberi vrata. - Ovamo. - Ne, to su moja vrata. - Šta se događa sa tobom.
Pogrešio sam. Ovo su tvoja vrata.
Oh ne. Šta se dešava? Plašiš se kriminalaca iza vrata?
Gledaj ovo. Možda naučiš nešto.
Unesite odgovarajući kod.
Pristup je odbijen! Pristup je odbijen!
Pristup je odbijen!
Pristup je odbijen! Pristup odbijen! Pristup je odbijen!
Pristup je odbijen!
Pristup je odobren!
Vrata se otvaraju.
Vrlo dobro, dobrodošli momci.
Impresioniran sam što ste stigli dovde.
Inekcija je spremna. Možemo početi sa njom.
Momci, znate li rukovati sa tim u ruci? - Sad ću ti pokazati.
To je...
To je nemoguće.
Šta radiš? - Sama ću ga izdvojiti.
Čekaj.
Evo ga. Jesi li se odmorio?
Da. Imamo sobnu uslugu. Voliš li Francuski tost? Ja ću poručiti.
Sanjao sam da su te ubili, pre nego što sam se probudio.
Sada sam veoma razočaran.
Dobro se provodite, što moram priznati.
Stara škola tehnike ispitivanja bila je smrtonosna,
šok palica će ubiti ćoveka sa tri.
Sećaš se toga Dek? - Da, sećam se mnogih stvari od tada.
Pa, pretpostavljam da možete izdržati samo četiri šoka, momci.
Mislim da ćemo uzeti 5. - 5?
Dobro.
Morao si da otvoriš ta tvoja velika usta.
Mislim da sam rekao pravu stvar u pravom momentu.
Sećaš li se kad smo bili prava braća?
Crna radna snaga. Sećaš li se toga Dek?
Na kraju smo završili, da vidimo najgore u ljudima.
Našoj zemlji, našim vođama, našem neprijatelju,
našim prijateljima. - Ti više ne znaš značenje te reči.
Da, ali ne brini o tome, ne zna ni on.
Pucaj mu u glavu, dok još uvek priča, to bi bila najbolja ideja.
Hej veliki šta si rekao? - Rekao sam da je to dobra ideja.
Sranje!
Smešno je kako ljudi mrze jedni druge.
To je jače nego sopstveno očuvanje. Zbog čega smo i ovde.
Seti se pre 8 godina Dek.
Kada te Eteon pitao da se pridružiš misiji. - Oh, misliš na njihovu sektu smrti.
Oni su ludaci. - Vizionari, vizionari budućnosti.
Budućnost je veća, svetlija, sećaš li se dana kada su nam to dali.
Povreda životne sredine, kapitalizam, terorizam.
Čovečanstvo se briše 2096 god, za mene je to zastrašujuće.
Ali ako uspemo da ispunimo misiju Eteon,
spasićemo svet. - Ne možeš spasiti svet genocidom.
Genocid, genocid... Šta znate o ovom virusu?
Ovaj virus je neophodan šok za sistem!
To su tri.
Sviđa mi se ovo. - Rekao sam ti tada,
i kažem ti sada. Tvoja metrija je isključena.
Jedan dobar razlog, ti opisuješ ono najgore u ljudima.
Ne može se verovati ljudima da rade ispravne stvari. Pogledajte vas dvojicu.
Sudbina sveta je u vašim rukama, ali ne možete se ćak ni slagati.
Ali ti znaš da radiš ispravno, zar ne Šo?
Mali suvenir, brate.
Došao si da me ubiješ. Ja ću to isto uraditi svaki put.
Šta si očekivao, samo da?
Ko razgovara sa tobom?
Tvoja majka.
Razumem, još uvek si ljut. Uznemiren si.
Kad se nisi želeo okrenuti, tražili su da dođem i da te ubijem.
I naravno morao sam zato, što puno znaš. Razmisli o tome.
Razmisli o tome.
Sad shvatam, da si mi dao dar onog trenutka kada si me upucao.
Pogledaj me. Ja sam crni Supermen.
Otporan na metke. Nova kičma.
I postao sam mašina, postao sam više od čoveka.
Sa ovim se želiš boriti, daću vam još jednu priliku.
Da nam se pridružite, Dekard. Gazda želi i ovog velikog.
Ako ne, ubiću vas oboje.
Ono što iskreno želim učiniti.
Znaš za Etion znaš za šta su sposobni, ponovo su me obnovili.
Razmotrili su ga, napravili kao da je pobio svoj tim pa čak i tvoji sestru.
Ne poseduje te.
Samo izgovorite rečenicu. Izgovori i sve ovo odmah nestaje.
Tvoja sestra živi, njegova ćerka živi.
Želimo samo da se nadogradimo i spasimo svet.
Šta će se dogoditi? Pridruži se ljudskoj evoluciji ili umri sa slabima.
Samo završi ovo.
Rekao sam šefu da ne želite promeniti mišljanje.
Vidimo se kasnije. - Čekaj, čekaj, čekaj...
Mislim da bismo trebali da im se pridružimo. - Pridružimo?
Neke stvari si dobro rekao.
Crni supermen. Stvarno mi se to sviđa. - Ti si gluv ili lud ili oboje.
Ne možemo mu se pridružiti. - Evo ga opet. Ti misliš samo na sebe. Ti si takva diva.
Šta je sa mojim osećanjima?
Reći ću ti nešto, da smo bend, znaš ko bi ti bio? Bio bi Mik Džeger. - Mik Džeger.
Mik Džeger? - Šta ste odlučili, pridružujete se ili ne?
Neću se pridružiti. - Neću se pridružiti. - Zanimljivo je šta ću ja učiniti.
Isčupaću ruke sa stolice. Udariću ga pravo u lice.
Ubošću ga pravo u vrat zbog izgleda. Ubiću svih njih 13 za sedam sekundi.
I evo šta ću ja da uradim. Izaćiću iz ovih lanaca i udariti ga.
Njega i njega. Pravo u vrat.
Ne, to je moj čovek, moraš izabrati drugog.
Čekaj kako misliš tvoj čovek? To je moj čovek.
Ne, ne, to je razbijačka faca. Nađi drugog i razbij ga.
Hoćeš jednog sa razbijačkom facom? Naći ću ti jednog.
Vidiš onog velikog tipa tamo. Velikog. Ima razbijačku facu. - Ne previše je veliki.
Zar nije tako, Heti? - Oslobodi ih.
Ostanite mirni, trebamo je živu.
Da ih pustim ili šta onda?
Ili ćeš dobiti novu rupu u centar tvog čela.
Nećeš moći pucati, jer ti je potreban aktivacioni čip,
da bi pištolj mogao pucati. Žao mi je.
Probajte ovo.
E to je loša sreća.
Idemo. - Misliš? - Mislim.
Eno je.
Heti, gde je mašina? - U drugom kamionu.
Spreman.
Mik Džeger. - Uvek uspeva.
Još uvek nismo izašli iz ovoga Heti.
Imam mašinu.
Idemo do stanice.
Taj kučkin sin je stvarno, crni Supermen.
Angažuj dronove.
Ponestaje nam puta. - Drži se!
Usmeri za presretanje.
Drži se.
Hobs! Neće uspeti!
Preuzmi je kod tebe! - Misliš li ono što i ja Šo?
Hajde da nešto olakšamo! - Olakšajmo.
Hej. - Šta? - Veruješ li mi?
Trebaće mi prevoz! - Da znam šta misliš.
Nastavi da voziš, uspeću.
Preuzmi kontrolu.
Oh, evo ga.
Uhvatiču ga. - Ne, ja ću ga uhvatiti. - Ja ću ga uhvatiti. - Ja ću ga.
Veoma je jak.
Oprosti prijatelju, ovo je jako oštećeno.
U redu, to je druga opcija. Treba nam prva.
Prestani Heti! - Umorna sam, Dek. Završila sam sa trčanjem.
Još uvek imamo vremena. - Vremena?
Vremena za šta, mašina je pokvarena. - Popravićemo je. - Kako?
Moramo naći mesto da se sklonimo. - Gde?
Traže nas po celoj zemlji a Brikston se neće zaustaviti.
Ne možemo rizikovati toliko života, rekla sam vam to u avionu.
Moramo ići na prvu opciju, i to je završeno sada Dek.
Nije završeno. - Završeno je! - Nije završeno!
Nije završeno!
Pogledaj me.
Sećaš li se šta si mi rekla kad smo bili deca?
Pogledala si me i rekla, nikad nije gotovo dok se ne završi.
Smejali smo se. Sećaš se toga? - Ne, Dek, prošlo je...
Nikad nije gotovo, dok ne kažem da je gotovo.
Da. To je bilo to.
Dakle, reci to sada, reci.
Seti se ko smo, mi smo porodica.
Nikada, nikada, nikada ne odustajemo.
Imamo ceo dan.
Više od jednog dana.
Čak i ne znamo kuda da idemo.
Znam jedno mesto.
Gde? - To je poslednje mesto na Zemlji na koje želim da idem.
Dom.
Abracadabra, kučke, rekao sam vam da mogu dobiti bilo šta. Slušajte me.
Iz Moskve do Samoe, taj let nije nimalo lak.
Ali uspeo sam.
Zato te i zovemo Dinkli da ti zahvalimo što si nam pomogao da dođemo na Samou.
Ratnici pomažu ratnicima. I sad znate da imate i trećeg koji je spreman na sve,
kad god vam zatrebam.
Iako samo sedim na stolici.
Ti si u kupatilu?
Gde god da sam, tamo sam gde se čuda dešavaju.
Nečemo ni u čemu određenom. Samo se nadam da imate sve kontakte.
Imate telefon,
imate moj e-mejl. - Da imamo sve. - Pod dva, ako zatreba i moja mama je tu,
da osigura sve što vam treba. Ako ja ne mogu, ona to može. - Da.
Imam Hotmail adresu, koja je još uvek aktivna.
To je moj profil. - Gubimo signal...
To je moj mobilni.
Nadam se da ti je brat dobar mehaničar kao što si rekao da jeste.
Džonas je najbolji mehaničar koga znam, on će nam pomoći.
Ako me prvo ne ubije.
Samo ti polako. Život moje sestre i sudbina sveta mogu pričekati.
Evo ga. - Kladim se da će ga udariti u lice.
Dogovoreno.
Džona. - Znaš šta sledi.
Da.
Vidiš. Rekao sam ti.
Hej, lice ti je,
u svim prokletim vestima, momak. I znaš šta, dovućićeš ovde policiju.
Lice ti je ukaljano krvlju. Dolaziš nakon 25 godina.
Donosiš svoj problem ovde, u ovu kuću. Izdao si našu porodicu.
Donosiš sram u našu kuću. Izdao si sopstvenu krv.
Džona, čujem te.
Nismo više deca i bolje gledaj, kako pričaš sa mnom.
To nije veličina psa u borbi, veličina borbe je u psu.
Ne, uvek je sve u veličini psa.
Hej, nema borbe pod ovim krovom.
Je li to moj Luk?
Oh moj sin mezimac je kod kuće. - Zdravo mama.
Oh, puno si mi nedostajao sine.
Pogledaj se, kako si mršav i ćelav.
Hajde da jedeš. - Ne mama, nemam vremena.
Izvinite, nisam želeo da donesem probleme. - Trebao si ostati podalje!
Zašto si došo ovde? Šta se događa? - Donosim istinu.
Kakvu istinu. - Namestili su nam.
Namešteno nam je od ljudi, koji su stvorili smrtonosni virus.
Ma hajde, šta pričaš. - Postaće globalno ako ga ne zaustavimo.
Svi možemo umreti. Svi mi.
Svi mogu umreti ovde. Svi na ovom ostrvu i u svetu.
Džona, treba mi tvoja pomoć da popraviš mašinu.
Trebaš da pomogneš mojim prijateljima.
I treba mi pomoć da izgradimo odbrambeni sistem ovde sada.
Misliš da možeš tek tako da se vratiš ovde,
i da ti pomognemo, nakon svega šta si uradio. - Da!
To se neće dogoditi! - To je veće i od tebe i od mene! - Nije me briga!
Možemo umreti! - Dobro,
jer radije bih umro nego da ti pomognem! Bandoglavi!
Slušaj, znam tvog brata, veruj mi.
Ja mu verujem i on pripada ovde, jer ovo mesto ima nešto za ovu planetu.
Tebe. - Ne poznaješ me, ni ja tebe! U redu?
Vreme je da krenete i ponesete sa sobom vašu mašinu.
A sada idite! Gubite se!
Džona Hobs! imaš li imalo poštovanja za svog brata!?
Ako mu nešto treba, mi ćemo mu to dati.
Hranu sa naših stolova i našu odeću. Sve što treba sa ostrva.
A svi vi momci.
Ovde naše goste dočekujemo lepo. Ili tako mi Boga,
ako uzmem ovu papuču,
izlupaću vam te masne glave, čujete li?!
Žao mi je mama, što ovo donosim ovde.
Luk, ovo je i tvoj dom.
I mi Samoćani sa ostrva, možemo rešiti probleme.
Bio si u pravu.
Vojnici poput njih se ne mogu promeniti.
Uradi ono zašto si bio izgrađen.
Ti si izvanredna ratna mašina.
Vrati mi virus. Došlo je tvoje vreme.
Ti treba da se osvetiš.
Hoću.
Našli smo ih. Ukrcali su se u brzi teretni avion.
Gde? - Samoa. - Gospodo, ovde ćete zaraditi vašu nadogradnju.
Vratite mi virus.
Mirno malo mesto? - Da.
Prodavnica. - Tvoj otac je krao automobile? - Ah, ne. Moj otac je zapravo,
krao sve stvari, drogu, oružje.
Zvuči poput moje porodice.
Majka nas je odgajala u našoj mladosti, a onda je otac opet došao.
Navodno sa pričom da ga interesuju sinovi, ali zapravo je tražio novu ekipu za njega.
A ja sam bio jedini koji je prelazio preko tih laži.
Onda je otac povukao braću i mene u posao. Ali tada je postalo sve još veće,
i opasnije.
I zapravo znao je to...
Bio je u redu sa tim, sve dok moja braća nisu ubijena.
Tada sam ga prijavijo. - Štitio si svoju porodicu.
Nakon što sam ga ostavio.
Napustio sam Samou, i nikada se nisam vratio.
Jedna dobra stvar je iz toga izašla, a da nije zaglavila u mojoj ruci.
Da, šta je to. - Vratila sam te kući, zar ne?
Da, usrećio sam se.
Krenuo si zakonito. - Da.
100% čisto, radnja po prilagodbi, međunarodni klijenti.
Pogledaj one bicikle, idu u Tokio, Bangkok, Njujork, London.
Izgleda da ljudi vole naše stvari.
Morali smo uraditi nešto, da bi održali porodicu na okupu.
Nakon što si nas napustio.
Hej dobre vesti, promena odeće. Hets.
Tvoja mama kaže, da bi voleo da nosiš ovo.
Mora da je tvoja omiljena veličina. Isprskaj ovo.
Nećeš mi dati još jednu jaknu na 46 stepeni napolju. - Pređimo na poso.
Imate li oružje? - Imamo oružje.
Mama, gde je sve naše oružje? - Rešila sam ih se.
Vrlo plemenito, gđo Hobs.
U ozbiljnim smo problemima.
To je nedovoljno saopštenje. - Pištolji,
pobili su mi celu porodicu.
Pa ćemo se boriti, sa ovim i ovim.
Jer pravim muškarcima nije potrebno da pucaju jedni na druge.
U redu. Idemo u rat sa porodičnom baštinom. Dogovoreno. Trebaće nam mnogo više.
Nećemo moći da preživimo njihovu vatrenu moć.
Ne treba čovek da povuče okidač.
Za to je potreban čip za aktiviranje. Još uvek imaš pristup?
Misliš da nisu zatvorili hakovani sistem?
Izravnajte šanse na terenu, ako možete. - Da, sigurno će nam kupiti malo vremena.
Ugasite njihovo oružje. - Idem.
Spreman?
Rat je ono što radim. - Idemo na stari naćin.
Pogledaj oko sebe. Tu crtamo linije. Ko bi mislio, da ćemo ovde da spašavamo svet.
Potrebno je da igraju po našim pravilima.
Sutra ujutro će biti oluja na severnim brdima.
Izgradićemo ničiju zemlju tamo i ako ništa drugo ne uspe,
to će nam biti poslednje mesto. - Koliko ćemo još raditi?
Samo nastavi da kopaš, brate.
Kad smo bili u Kandaharu, i izvršavali napade,
uvek bismo napali neposredno pred zoru.
Tada je neprijatelj umoran. Još uvek pod pokriljem noći.
Kad se bitka pretvori u žestoku borbu, sunce će biti iznad nas.
Sve ćemo ih pustiti unutra. I pobrinuti se da nikad ne odu.
Pobiti ih. U redu, sviđa mi se. Iako, nemamo gomilu velikih resursa.
Ali ostrvo će to obezbedi, brate.
Daj mi dobre vesti Heti. - Uspela sam.
Samo to ne znači da se signal na satelitu neće isključiti za 6 minuta.
6 minuta može biti vreme koje nam je potrebno.
Bolje i to nego trn u oku.
Da, što je u suštini sve, sa čime se borimo. - Još imamo dobre reflekse, zar ne?
Piće? - Naravno. Hvala ti.
Zamislimo, na trenutak da je ovo poslednji zalazak sunca koji vidimo.
Nisam htela verovati da mi je brat bio prešao na tamnu stranu.
Znao je reći,
puno puta.
Celi život provodim bežeći.
I ja. - Da?
Da.
Nisam se vraćao 25 godina i moja ćerka ne poznaje našu porodicu.
Dobro.
Možeš to promeniti.
I ti isto.
Ti i ja obećajmo ovde i sada.
Kad sutra vidimo sunce, ispravićemo greške koje smo napravili.
To je sada upravo zapečaćeno, i nema vraćanja. To je sve.
Mislim da nema šanse, da se opet vratim u pakao.
Hoćeš li da se vidimo ponovo? - Definitivno ne. - U redu.
Možda sutra ako preživim.
Džona. - Ne požuruj me.
Uskoro će svanuti.
Doći će uskoro.
Možeš li to sada završiti? Sada! - Ne požuruj me. Ne požuruj me, pogrešiću.
Koliko dugo traje ovaj proces? - 30 minuta i 33 dok ne izvadi virus.
Gledaj Dek, mislim da trebamo ozbiljno razmotriti opciju jedan.
Ne počinji opet sa time Heti. Propustićemo priliku. Hajde da ovo uradimo!
Džona odmah! - Dobro, dobro, u redu. Evo ne znam kako će sve ići.
Drži se Heti.
Neće biti prijatno. - Ne, ovo će biti zabavno.
Uh...
Radi... radi.
Hej, aktivirao se alarm. - To je to.
Idemo po planu? - Da.
Braćo!
Vreme je.
Džona.
Samo sam ti hteo reći, ako sve ovo,
krene u pogrešnom smeru.
i ovo je...
Žao mi je zbog svega.
Imam svoje razloge, ali činjenica je...
da sam te ostavio. I ostavio sam nas.
Trebalo je da se vratim kući.
I ako sve ovo prođe, imaš moju reč da se to više nikada neće ponoviti.
Volim te brate.
I ja tebe volim brate.
U redu. Mobilna si.
Misliš da bi trebali biti toliko blizu prve linije?
Držaću te na oku, blizu u slučaju da trebamo da se povučemo.
Hej, ovo je ono što radimo.
Da, to je ono što radimo.
Dek...
Čula sam šta je Brikston rekao.
Ti si ostao da nas zaštitiš.
Nikad nisam trebala verovati u to. Zato sam...? Žao mi je.
Ne budi. Hej, slušaj. Svašta sam radio, i na to nisam ponosan.
Moram da iskažem stvari,
u koje me je gad provalio.
Ali trenutno mi je najvažnija stvar,
da odvedem svoju malu sestru bezbedno kući.
Eteon, stani.
Braćo! Samoa!
Pozivam svoje pretke!
Ova zemlja je bila nahranjena,
sa krvlju,
sada će biti nahranjena sa vama!
Idemo!
Dobro. - Raspali!
Oružje isključeno.
Koliko dugo treba da se oružje vrati na mrežu.
Nemam ideju.
Neka borba počne!
Šo.
Vazdušna komando!
Pošaljite mi helihopter.
Džek.
Brzo.
Radi li mašina? - Radi.
Mi smo dobro. - Dobro. - Idemo.
Hobs!
Idi, idi...
Idemo u ribolov, Šo! - Ulovimo ga!
Pričekaj!
Dobrodošao na moje ostrvo, ti. - Diži se!
Ti ga približi, ja ću ga uhvatiti.
Držaću mu nos, ti ga omotaj!
Podiži, podiži...
Izađi!
I otišli?? su.
Šta to radiš? - Idem na vožnju!
Sranje. - Dolazimo, brate! Uhvati jih!
Idemo Džona! - Dolazim brate!
Osovina, osovina.
Timo, možeš sad!
Trebaće nam veća težina!
Samo polako i precizno.
To brate!
Prevelika je težina! - U redu! Odbaci jih!
Upali buster! Sada!
Hoćeš da me skineš sa litice, ha? Moj red.
Gdine, oružje je na mreži. - Idemo, idemo.
Doviđenja.
Dolazi!
Imamo malo problema natrag, Šo! - Približavamo se kraju puta!
U redu, sad podigni ulog.
Gubim rotore.
Ja pazim na tebe.
Kraj puta! - Gubim snagu!
Hobs. - Heti skoči!
Hajde!
Diži se. Diži se. Diži se. Nisi mrtav dok to ja ne kažem!
Vidiš li tajmer za izdvajanje? Kad dođe do nule. Ispali ovaj šaržer u njeno srce.
Razumeš li?
Heti!
Ovde ja kraj vašeg puta momci!
Da, nastavi govoriti to sebi! - Ne, brojevi se ne slažu za vas!
Ljudska revolucija dolazi, svidelo se to vama ili ne.
Znaš, zamalo mi je žao za tebe!
Od tog smrada koji ti ispunjava glavu! - To je sranje!
Počinjete da mi se sviđate, znate?
No, dobro.
Gde je problem momci, boli li?
Mora da je teško biti... čovek.
Da li si video to? Ako radimo kao tim, možemo ga povrediti. - U pravu si.
Vreme je da radimo kao tim. - Nas je dvoje, a on je samo jedan.
Ja ću preuzeti udarac, i pustiti tebe da ga daš. - Radiću isto.
Čuvam ti leđa, brate. - A ja čuvam tvoja.
Hajde da isključimo ovog seronju.
Evo Kriptonita.
Imam ga. - Uspela si Heti.
Nikad nisam sumnjao.
Prepusti to u sigurne ruke.
Ti si me proglasio izdajnikom!
Okrenuo si moju sestru protiv mene.
Prisilio si me da ubijem svog brata!
Ti! - Evo nas opet, hajde!
Šo, vrati se na uzrok!
Jedan život ne znači ništa! - Ne znam šta ti se dogodilo, Brikston.
Naterao si me da te već jednom ubijem.
Neću to ponovo uraditi.
Brate, ti možda veruješ u mašine.
Ali mi verujemo u ljude.
Imate svu tehnologiju na svetu.
Mi imamo srce.
Nijedna mašina to nikada neće pobediti.
Moji momci, dobićete papučom po tom dupencetu.
Isključite Brikstona.
Da, tako je.
Đavolski dobar posao, momci.
Brikston nikada nije ispunio naša očekivanja.
Ali vas troje.
Poboljšali ste vašu analitiku.
Ne sećaš me se, Hobs?
Hoćeš.
Biće to pakleno okupljanje.
Sada ste na našem radaru.
A ti si na našem.
Hvala ti što si bio uz mene u celoj ovoj stvari, brate. Sjajan si.
Šta bi rekao da te ja sada lupim u tu tvoju glupu facu?
Da, a šta da mi sada to pokažeš? - Dobro je momci, samo idemo kući.
U redu.
Slušaj Betmen, je imao Robina, a zli doktor je imao Mini-Me...
Ti si moj Mini- Me ja... Han Solo je imaoČubaku.
Kermit je imao gđicu Pigi. - To je nizak udarac. Ne govori to.
Ne svađajte se sa mnom na mom ostrvu!
JOŠ NIJE KRAJ!
Drago mi je što si se vratio.
Doneli smo vam tortu koju ste želeli.
Šta kažeš?
Idemo odavde.
Koliko dugo već radiš ovde?
Sem. Ovo je tvoja baka.
Draga moja. Drago mi je!
Dobro je imati te kod kuće, brate. - Dobro je biti kod kuće, brate.
I JOŠ NIJE KRAJ!
Hobs, nadam se da sediš prijatelju, jer imamo velike probleme.
Sada mi je odmah bolje samo što razgovaram sa tobom. Zar nije čudno?
U svakom slučaju, gledaj, Pahuljica virus,
je potpuno u redu, zaključan u trezoru visoke bezbednosti.
Ali ono čime se sada bavimo je, drugi virus.
Poslednji, je rastopio vašu unutrašnjost, ali ovaj, bukvalno topi vašu spoljašnjost.
Koža vam ispada. To je poput skidanja svilenog kimona u uraganu.
Tako odvratno, poenta je. Da se moramo sad pozabaviti sa ovim.
Trebam vas oboje. Šta kažeš, Beki? - Zdravo, Lok. Ja sam Sem. - Sem?
Sigurno želiš da razgovarš sa mojim ocem. - O moj Bože, Sem!
Zvučiš isto kao i tvoj otac! Ovo me totalno plaši sada. To je poput slušanja ogledala.
Možeš li mi sada staviti Hobsa? - Ovde sam.
Znam, ali želim da razgovaram sa Hobsom, ljubavi. - Ovde sam. Šta želiš?
Ozbiljno, snimite se rame uz rame, to je ludo.
Slušaj, pre nego što kažeš još jednu reč. Reci mi da si se pobrinuo za virus.
Da, uradio sam to, gotovo je. Sve je dobro. U redu?
Jer mene je briga za naše ljude, meni je stalo do naše porodice.
Ti nisi porodica. - Znam! Mi imamo dublju vezu. Slušaj... ozbiljno...
Možeš li verovati kako se završila Igra Prestola? - Nisam to gledao.
Gledao si, prljavi mali lažove! - U čemu je problem? Rekao si da postoji neki problem.
Moj problem je što je Džon Snou, imao seks sa svojom tetkom, i onda ju je ubio,
i niko ne želi da razgovara o tome. To je moj problem!
Isuse! Sačekaj me na trenutak. KRAJ!
Prevod: jovan-joca999 Tehnička Obrada i HDRip Obrada: CRAZY SRBIN
Korekcija titla: suadnovic