Раян Рейнолдс
Скот Спийдман
Росарио Доусън
Мирейл Инос
Кевин Дуранд
ПЛЕННИЦАТА
Превод hitzata UNACS TEAM 2014 ©
Може би.
Само този път.
Нека помисля малко, става ли?
Здравей, Тина.
Станало ли е нещо?
Не, просто исках да дойда тази година.
Защото е тринадесетият й рожден ден.
Предполагам.
Разбирам.
Мразя да живея в тази къща сама.
Матю ми липсва.
Касандра ми липсва.
Животът ми липсва.
В града ли отиваш? - Да.
Добре.
Студено е навън, нали? - Определено.
Аз съм Мат.
Пейдж. - Как?
Пейдж. - Приятно ми е да се запознаем, Пейдж.
Благодаря. - Няма проблем.
Здравей. - Здрасти. Какво става?
Нищо. - Планираш ли да ходиш?
А ти? Тя каза, че иска да се види и с двама ни.
Тук всичко е затрупано. Как е при теб?
Добре е. Ясно е.
Няма начин да дойда там.
Няма проблем, винаги имаш оправдания.
Да.
Помниш ли четката, която тя обичаше? Тази, която майка ми й подари?
Да. - Току-що намерих една такава.
Почти същата е. - Къде?
В една от стаите. Някой я е оставил.
Това е странно. - Да, странно е.
Трябва да се връщам на работа. - Добре. Обичам те.
И аз те обичам.
Чувствам сякаш размахвам бич, за да работят.
Но ако има и минимален шанс да завършим навреме...
Ще го направите. Твоята работа е да си сигурен, че ще е навреме.
На колко беше, когато започна като заварчик при мен?
15. - И за всички тези години,
третирал ли съм те като приятел някога?
Никога! Може да съм те третирал като син,
но никога като приятел.
Това е проблемът, Мики. Третираш всички тук като приятели,
но те не са.
Те са работна ръка.
Те работят за теб. Не са ти приятели.
Здравей.
Това е прекрасна разработка.
Продадохме първата фаза преди няколко дни.
Сега идваш ти и все още можеш да се вредиш.
Винс Грей. - Детектив Корнуол.
Искам да ви задам няколко въпроса за благотворителния ви бал.
Все още ли няма нищо?
Аз дадох вече показания на един от вашите колеги.
Можем да го направим тук или да отидем в участъка.
Както искате. - Да, добре. Седнете.
Виждали ли сте преди жената, която предложи да закара дет. Дънлоп?
Не. - Не сте?
Не. Не съм.
Как знаете, че изчезването на дет. Дънлоп е свързано
с тази жена?
Аз ли казах, че е свързано?
Вижте, вече дадох показания.
Говорих с детектив. - Добре.
Просто наистина не знам как мога да ви помогна повече от това.
Жена ви е в борда на директорите на благотворителната организация, нали?
Да. - Бих искал да говоря и с нея.
Разбира се. - Не отговаря на обажданията ми.
Много пъти опитвах.
Ще се погрижа да отговори. - Добре, благодаря. И още нещо.
Един от гостите е казал, че ви е видял двамата да говорите.
За какво говорихте? - Просто й отбелязах...
... колко различно изглежда онази вечер, спрямо тази снимка.
Затова ли я запазихте?
Видели са ви да говорите пред нея.
Преди тя да изчезне. - Защо не я вземете.
Вземете и двете.
Има ли някаква надежда двамата пак да се съберете?
Говорим си. Той се обажда постоянно.
Всичко е един голям разговор.
Понякога заспивам от приказките му.
Но го е страх да си покаже лицето.
Защо? - Защото е виновен.
Защото вината е негова.
Всичко това е негова вина.
Искам да се чувства виновен.
Така има смисъл.
Нищо друго няма.
Този каубой?
Да.
Заповядай.
Благодаря. - Детектив Джефри Корнуол.
Да, Джеф.
Имате впечатляваща бройка разрешени случаи.
Благодаря.
Защо се отказвате от обещаваща кариера в "Убийства", за да дойдете при мен?
Прецених, че искат същите способности.
С разликата, че тук жертвите са живи.
Какъв е опитът ви с деца?
Някога и аз съм бил.
Чувствал ли сте се привлечен от тях?
Не. - Имате ли въображаем живот?
Какво включва въображаемият ви живот?
Възрастни женски. Кестенява коса, сини очи.
Необвързан ли сте? - Да.
Излизате ли на срещи?
Не, нямам връзка от известно време.
Защо? - Така има по-малко усложнения.
Седни.
Ето с какво се занимаваме тук.
Готов ли си? - Да.
Исусе!
Гледаме такива записи и снимки ежедневно.
Деца, които биват малтретирани...
... и измъчвани онлайн, докато други гледат.
Нашата работа не е да извърнем поглед.
Хората, които причиняват това на децата...
Педофили. - Искам да ги спра.
Да ги застреляш? Пребиеш? Свалиш на земята?
Искам да ги спра.
Интернет технологиите се развиват бързо.
Винаги играем на гоненица.
Понякога единственият начин да намериш игла в купа сено
е сламка по сламка.
Сам, компютърният ни гений. Майк, от "Наркотици".
Това е детектив Джефри Корнуол.
Вече се запозна с Франк. Той е от старата школа.
Млад по душа. - Но останалото е старо.
Това е Теди. Той има много специфична дарба.
Визуално разпознаване на модели. Теди има набито око за детайлите.
Искаш ли да му покажеш, Теди? - Не, Сам. Спри да го правиш,
когато някой дойде в офиса. - Хайде.
Добре.
Прилича на стара сграда от камък. Църква, замък или от сорта.
Има мост, който пресича реката.
Жена с бежово палто седи на моста.
Държи червен чадър.
Впечатляващо. - Не е, просто практика и работа.
Можеше да е червено хвърчило.
Ти с какво се занимаваш, Джеф? - Аз?
Арестувам хора. - Звучи добре.
Обещай. - Обещавам.
Да заключим обещанието. - Добре, да го заключим.
Кас, кажи "чао" на Албърт, трябва да вървим.
Чао, Албърт! - Чао, приятелче.
За какво си говорехте? - Накарах го да ми обещае,
че няма да кара кънки с друг никога. - Никога докато е жив?
Това е голямо обещание. За цял живот? - Да. Ние сме отбор.
Това е моето момиче. Да вървим. - Чао.
Ела тук.
Ще се видим вкъщи. Обичам те! - Чао.
Чао!
Фактът, че сте си дали това обещание, винаги да сте отбор, означава,
че вече се замисляте как се представяте.
Просто мисля, че не е необходимо.
Толкова сте добри, че е влудяващо.
Албърт мисли, че така ще се откроим.
Не мисля така. Според мен се откроявате с таланта си.
Независимо дали си с една бяла и една черна кънка, това е...
Коя дума си мислех? - Незначително?
Незначително. Да.
Това е като хитрина, от който нямаш нужда.
Хитрина? - Да, точно. Кое му е смешното?
Не е хитрина, а трик. Трик, от който не се нуждаеш.
Трик, от който не се нуждаете. - Това е правилната дума.
Така ли? - Да. Трик е правилната дума.
Благодаря ти.
Здрасти, Сара се обади, че е болна. Може да закъснея много.
Не знам какво ще правиш за вечеря.
Ще се оправим. Точно спираме до магазина за пайове.
Ще вземеш пай за вечеря? - Не. Ще имаме макарони за вечеря.
Останаха макарони и ще ги сложим върху пая.
Добре. Ще ми вземеш ли с череши и ревен?
Череши и ревен, разбрано. Няма проблем. Обичам те. Чао.
И сладолед.
Какъв? - Шоколад.
Върху макароните? - Без макароните!
Най-гадното нещо, което си чувала. Ще е страхотна вечеря.
Линда, имаш късмет, че 9 годишна решава менюто,
защото тя иска пай с макарони.
Нямаха шоколадов сладолед, затова...
Кас?
Кас!
Линда, Кас влезе ли? - Не.
Да не е отзад? Би ли погледнал, моля те?
Няма ли я? - Не.
Кас!
Касандра!
Кас!
Имам план.
Няколко минути.
Толкова ще имате заедно.
Ще може ли да говоря с него?
Да.
А татко ще може ли да говори с мен?
Да, Кас, ще може.
И ние ще слушаме. Мислех за нещо като микрофон.
Скрит микрофон.
За какво толкова се притесняваш?
Нямам представа къде съм.
Как ще ме намери? Дори не знам името ти.
Нито дума...
... или... - Ще го убиеш.
Няма ли да е по-лесно да убиеш мен?
Сега, когато съм вече пораснала.
След като вече изгуби интерес.
Не може да съм толкова ценна, правейки това, което правя.
Ти си много ценна, Касандра.
Правейки точно това, което правиш.
Патрулиращият ли го е забелязал? - Да. Подаде сигнал директно при нас.
Готова ли си? - Да.
Странно е, че го пратиха при нас.
Нямаше детективи в главния участък.
Приятелят ми е знаел, че аз ще се справя.
Не съм свикнала да разпитвам възрастни.
Ще се справиш.
Господин Лейн, здравейте.
Аз съм детектив Дънлоп, а това е детектив Корнуол.
Прочетохме показанията дадени от вас преди час на патрулиращият полицай.
Искаме да уточним някои детайли. - Да. Добре.
Имате ли против да запишем разговора? - Виждахте ли жена ми? Докараха ли я?
Не знам нищо за жена ви, г-н Лейн.
Обадих й се преди 3 часа. Не може да й отнеме толкова да дойде.
Опасявам се да не е отишла в централния участък.
Казах й да хване такси.
Добре. Нека първо да минем през тези въпроси,
след това ще проверим за жена ви. - Добре.
Само за протокола, този разговор е напълно доброволен.
Не ви принуждаваме да ни казвате каквото и да било. Разбрахте ли?
Да? - Да.
Колко време казахте, че сте били в закусвалнята?
Няколко минути.
Добре. Имаше ли други клиенти?
Не. Поне аз не видях. - Не е имало клиенти.
Тук пише, че сте купил пай?
Да купихме черешов пай.
С дъщеря ми го правим всяка седмица след тренировки, взимаме пай.
Попитах Линда за шоколадов сладолед. - Искате да кажете Лесли?
Не. Линда. Нямаха шоколадов.
Може ли да се обадя на жена ми? - Съжалявам, но тук пише "Лесли".
Пише "Линда". Оттук виждам.
А 9 годишната ми дъщеря вече е на още една миля по-далеч.
Имате много добро зрение, г-н Лейн, но твърдите, че не сте видял нищо,
което да е съмнително на задната седалка на пикапа?
Минаха 3 часа оттогава.
Ако някой кара, дори в ограничението на скоростта,
което не прави, защото е похитител, вече ще са на стотици мили оттук.
Взеха дъщеря ми и ме интересува, какво правите, за да помогнете?
Пратихте ли хеликоптер? Поставихте ли блокади?
Тя е 10 годишно момиче. - Казахте, че е на 9.
Какво? - Казахте, че е на 9. На 9 или 10 е?
На колко е? - Почти 10. Какво значение има?
Какво значение... Какво става тук?
Линда е казала на полицията, че никога не е виждала дъщеря ви.
Добре, какво значи това?
Когато сте спрели пред закусвалнята сте бил сам.
Глупости, не бях сам. Тя почиваше отзад, затова не я видя.
Защо ще си почива посред бял ден?
Защо да не си почива посред шибания ден?
Тя е дете! Точно беше свършила тренировката по фигурно пързаляне.
Беше изтощена. - Спирахте ли по пътя дотам?
Ще ви спра още сега.
Аз бях последният човек, които видя дъщеря ми при закусвалнята.
Сега бих искал да говоря с шефа ви.
Искам да говоря с истински полицай.
Тук дори... Прилича на шибана детска градина.
Трябва да намеря дъщеря си веднага!
Г-н Лейн, ще попитам отново.
Спряхте ли някъде, преди да стигнете закусвалнята?
Помня денят,
в който спечелихме трофея.
Погледът на майка ми, когато отидох да й го дам.
Сигурно е страхотно чувство за един родител,
да види детето си да постига мечтата си.
Това сигурно е най-трудното за мама сега.
Да не знае...
... за какво мечтая.
Дали съм жива въобще, за да мога да мечтая.
Беше страхотно, Касандра. Направи го пак,
но с по-малко самосъжаление.
Направи го пак и по-силно.
По-малко самосъжаление. Разбра ли?
Тина.
Тина, спряхме да вземем пай.
Спряхме при закусвалнята. Помниш ли, че говорихме по телефона?
Слязох от пикапа, след като затворих и излязох навън, после...
Виждах през прозореца, че е там.
Пикапът беше там и...
Отидох до тоалетната за 2 секунди и когато се върнах, нея я нямаше.
Какво направи? Изгуби момиченцето ни!
Изгуби момиченцето ни!
Недей. Не. - Няма я.
Господин Лейн.
Г-н Лейн, съжалявам, но трябва да говоря с жена ви насаме.
Всичко ще е наред.
Госпожо Лейн.
Казвам се дет. Дънлоп и ще работя по случая ви. Само няколко въпроса.
Колко време ще я разпитвате? - Няколко минутки.
Ето тук.
Не мога да си представя какво минавам през ума на жена ви в момента.
Сигурно ви е много тежко.
Понякога нещата излизат извън контрол.
Има някои несъответствия в показанията на съпруга ви.
Вижте, аз просто преглеждам файловете, това ми е работата.
Имате обвинение за нападение?
Нали така?
Бащите на тийнейджърки не трябва да се замесват в сбивания по барове.
Особено ако са непълнолетни. - Жена ми знае за това.
Бях на 18 и се бих заради нея. - Значи прекъснахте училище,
намерихте си работа и сега, 9 години по-късно, сте разорен.
Трудно е с парите, разбирам.
Чух, че казахте нещо на жена си за телефонно обаждане.
Тя ви се обади, нали? Не ни казахте за това.
Партньорът ми я пита за това в момента.
Чудим се говорила ли е и с дъщеря ви. Предполагам, ако не е...
Ако не е, тогава къде е била тя? - Лежеше отзад в кабината.
Това прави. Там си е нейното място.
Децата не спират ли да спят следобед на 3 или 4 годишна възраст?
Ако баща ми купува любимият ми пай, ще отида с него, ще се вълнувам.
Или поне ще гледам през прозореца.
Бизнесът ви фалира, нали?
ТМ Лендскейпинг ли беше? Сметките се трупат, идва банкрут.
Както казах, разбирам ви. Наистина ви разбирам.
За какво говориш, мамка ти? - Голяма пачка, за да дадете
дъщеря си на някой за няколко дни. После тя ще се появи. Увредена, но...
Извратено копеле!
Извинете ме, сега се връщам.
Това правя, провокирам и чакам нещо да излезе.
Както и да даваш на съдията основание да те отстрани.
Не е толкова невинен, както изглежда. - Може и да е.
Има досие. Нападение, това е мотив. Дължи пари на кой ли не.
Открива му се възможност, карайки сам по безлюден път.
Спри се.
Напомня ми на някой. - Някой от миналото ти?
Да, от миналото ми.
Това е настоящето.
Вярваш ли на нещата, които наговори на Мат вечерта, в която дойдохме?
Няма да оправдавам начина, по който се държа с Матю.
Имал е много случаи, когато член на семейството е замесен.
Матю му напомни на някой.
Нещо лично. - Това са глупости.
Матю обичаше Касандра повече от всичко на света.
Все още я обича.
Разбира се. - Не знам искам ли да продължим.
Разбирам. От теб зависи. Обади се, когато имаш нужда.
На тази възглавница ще намериш...
... мое мъничко млечно зъбче.
За да мога докато спя...
... в страната на сънищата...
... да направим тази размяна.
Пари за зъбки.
Странно е да се разменят за пари.
Но е нещо, което всички правим.
Или сме правили.
Ако има Фея на зъбките и ме посети тук някога,
съм сигурна, че има по-полезни неща, които може да направи,
вместо да ми остави долар.
А може да е просто хитрина.
Хитрина или трик.
Трик, от който не се нуждаеш.
Да, това е правилната дума.
Тина.
Как си?
Добре, предполагам.
Трудно е да повярваш, че идвам вече 6 години при теб.
Изглеждаш наистина добре. По-добре от последния път.
Да, не бях добре предният път.
Как е Матю?
Добре е.
Мога ли да попитам какво става?
Все още не мога да го погледна.
Виждам Кас. Полудявам. Казвам ужасни неща.
Въобще ли не контактувате? - Напротив.
Даже преди малко говорихме.
Каза, че иска да дойде тук.
Тогава защо не дойде?
Обади се и му остави съобщение. - Помисли, че ще му се развикам пак.
Би ли го направила?
Вероятно.
Все още мисли, че ще я намери сам.
Каза ли ти как?
Тоест дали има план? Матю?
Да, планът е да е постоянно на път. Да държи очите си отворени. Идиот.
Не прозвуча много мило, нали?
И по-лошо съм чувала. - Обзалагам се.
Не бих могла да върша работата ти.
Имаш ли дъщеря? - Не.
Това е племенницата на Джефри. Дженифър.
Много са близки. - Това е хубаво.
Ще започваме ли?
Когато мислиш за Кас,
какво виждаш?
Какво виждам?
Мисля си как се пързаляше. Много обичаше.
Тя и партньорът й Албърт говореха как ще отидат на Олимпиадата.
Мат ходи на пързалката понякога, да гледа как Албърт тренира.
Сякаш и двамата чакат Кас да се върне.
Албърт е много силен.
Ако Кас е останала дребна като мен...
Могат да продължат откъдето са спрели.
Тук сме.
Госпожо Лейн. - Здравей.
Здравейте.
Влезте.
Моля ви.
Добре.
Г-жо Лейн, знаете ли, че много нелегални снимки на деца
циркулират из интернет?
И всяка такава снимка е доказателство къде е извършено престъплението.
Разбирате ли това? Ние изучаваме тези снимки.
Използваме, каквото видим на тях, за да издирим хората правили ги.
Да намерим децата. Да ги спасим.
Понякога, за да вляза в определени чат стаи...
Играя роли.
Опитвам се да се впиша в другите...
... които гледат малтретирането, което върви в стаята.
Всички мъже са свързани към камера.
Могат да дават напътствия или да участват.
Камерата е на живо в стаята. - За какво?
Наблюдава детето.
Джефри вярва, че може...
... да е намерил снимки на Кас.
Намерили сте я? - Не, не. Просто няколко образа.
Снимки, това е.
От скоро са.
Затова добрите...
... наистина добрите вести... - Тя е жива.
Госпожо Лейн?
Тина?
Мислиш ли, че това може да е Кас?
Така мисля.
Как мина? - Матю, слушай ме.
Показаха ми нейна снимка. Намерили са нейна снимка.
Как така? Снимка на Кас?
От къде?
Не знаят, намерили са я на компютър.
Откога е снимката?
Не знаят, само лицето й е. Показаха ми снимка на лицето й.
Но това беше тя, Матю.
Какво прави на снимката?
Ами... - Тина?
Казах ти, не знаят. Беше само лицето.
Казаха, че говорела на друго момиче. Някакво по-малко момиче.
Добре, разбрах. Но какво прави на снимката?
Както казах, не знам.
Можеше да дойдеш и щеше да знаеш.
Казах, че не знаят!
Но беше тя, беше нейното лице. И те казаха...
... те казаха...
... че винаги търсят децата и Кас е като...
Не помня какво точно казаха.
Но казаха, че лицето й е усмихнато приветливо.
Или нещо подобно.
Приветливо? Как така приветливо?
Приветливо към какво?
Тина?
Към всички.
Лицето й е усмихнато и приветливо към всички.
Тя помага да примамят други деца.
Скъпа...
Направили са я като тях.
Това е станало с дъщеря ни, Матю.
Тя помага да хващат деца.
Това е станало, когато си я оставил сама.
Тези чудовища са дошли и са я взели.
Сега си седи със сияещо лице и говори на други деца.
А те отиват и ги взимат.
Това е станало с нея...
... когато ти си я оставил...
... сама.
Съдбата ми е скръб и печал.
Животът на дъщеря ми бе предаден.
Цялата радост се превърна в нещастие.
Зъл приятел я открадна.
Така ли се виждаш?
Като зъл приятел?
Понякога.
Откъде е това?
Моцарт. Това е...
... "Кралицата на нощта", ария от "Вълшебната флейта".
И как ще ти помогне да хванеш деца?
Какво искаш да кажеш? - Не е от нещата,
които биха ги привлекли.
Не е.
Част от историята е, Кас.
Но не от моята история.
Единственото, което трябва да направя днес
е да отида в градината
да набера малко чай
и да увия лавандула със синя панделка.
Да оставя кедровите листа да се изсушат.
Пролет ли е вече?
Не. - Какво става с баща ми?
Ти обеща.
Защо просто...
... не продължиш да си четеш за злия приятел?
Все още я виждам да трепери.
Сърцето й да се разбива.
Колко ужасно плачеше. Колко безнадеждно пееше.
Направи й ушите щръкнали. - Защо?
По-секси е. - Моля?
Ако ще залагаш капан... - Използвай най-добрата примамка.
Ако искаш секси, събери малко очите.
Какво? Вярно е, пробвай.
Това е странно, човече.
Събраните очи са перфектни. - Добре.
На линия сме. Уили е.
Хвани го, Джеф.
Хайде, хайде.
Искаш ли да се видим?
Здрасти. Аз съм Уили.
Извинете, грешката е моя. - И още как.
Спри! Спри на място!
Не е каквото си мислите, аз съм добър самарянин.
Тези арести са резултат на чудесна екипна работа.
Невероятно съдействие между различни отдели.
Другият път ти ще даваш изявление. - Изглеждаш добре пред камера.
... обществото и медиите.
Всички трябва да сме бдителни.
Може да ни гледат и млади хора в момента.
Някои от вас може да са идвали при мен.
Да сте ми доверили историите си. Искам да помните, че...
Виждал съм те да го правиш. Като си с децата в стаята, аз гледам.
Те ти се доверяват просто така. Убеждаваш ги. Невероятно е.
Погледни ме. Ти си невероятна.
... ще им покажем, че можем да победим.
Ако сте младеж и мислите, че възрастен около вас се държи странно,
или по неподходящ начин, искам да ни се обадите.
Обадете се в полицията. Ние сме тук, за да помогнем.
Също така, ако сте онлайн и срещнете непознат там,
бъдете много внимателни във всеки чат и по всякакъв начин.
Трябва да се пазите и сами.
Знам, че всичко ще се получи както трябва.
Защо си толкова сигурен?
Те са разбили само първият кръг.
Никога няма да стигнат до нас. В безопасност сме.
Криптирани извън досега на Бог.
Не им давай ключа, Уили.
При никакви обстоятелства
не приемай никоя от скапаните им сделки.
Ще отричаш и отричаш, и отричаш.
Кучката, която ме насади.
Искам да я отстраниш.
Тя е ченге, Уили. - Не ми дреме.
Това искам.
Уили, чуй ме за секунда... - Не.
Ти ме чуй, братовчеде.
Ще си мълча за малкия ни клуб,
ако тя си научи урока.
Искам да я закопаеш.
Като останалите.
Само, че тя да остане жива.
Тя ми разказва историите си.
Всички нейни истории.
Този ми падна вчера.
Знаеш ли коя е най-добрата идея?
Напиши бележка до зъбчето под възглавницата.
Така Феята ще знае какво да ти донесе следващият път.
Но писмата са за Дядо Коледа.
Още ли вярваш в Дядо Коледа?
Понякога.
Аз не говоря за писмо. Просто бележка.
Ако искаш може да се видим и ще ти покажа как се пише.
Така ще получиш каквото искаш.
Мислех, че ще дойдеш по-късно? - Какво става?
Виж, само не полудявай. Говорих с брат ми, той знае всичко.
Няма проблем за него. - Какво?
Тя говори с Кас.
Дженифър ще разбере къде е.
Никол!
Здрасти, Никол. Играем една игра.
Какво стана? - Не знам.
Би ли отишла в спалнята за малко?
Просто играехме игра. - Знам. Разбирам.
Искам просто да поговоря с чичо ти.
Нещо нередно ли направих? - Не, не си направила нищо нередно.
Даже, когато се върнеш тук ще те чака книга.
Продължението, за което ме помоли.
Ще се радвам много да ми кажеш какво мислиш за нея.
Побъркал ли си се? - Знаеш ли какво направи току-що?
Пуснал си Дженифър онлайн. - Имахме контакт.
От цяла вечност опитвам да пробия! Исках да говори с истинско дете.
Какво? - Да хвана Кас.
Нали тя прави това? Помага да ги хванат.
Нищо не е станало! - Нищо? Само образи на Кас.
Образите са нищо! Просто говори в стаята! Това е!
Не използвай деца!
Изслушай ме. - Не, не, не. Не ме докосвай.
Издъних се, добре. - Вече не си в екипа ми.
Трябваше да го направя отдавна. - Успокой се. Имаме довечера.
Не те искам там довечера. - Не ме искаш?
Не, отивам сама. - Добре, отиди сама.
Дженифър, миличка, трябва да тръгвам. Ще ти се обадя скоро.
Детектив Дънлоп, здравейте.
Никол. - Даян Грей. Радвам се, че дойдохте.
Изглеждате прелестно. - Благодаря. И вие изглеждате добре.
Сама ли сте? Мислех, че ще водите гост.
Наложи се да работи извънредно.
Разбира се. Заповядайте.
Искате ли помощ за нещо тази вечер?
Кажете си направо. - Да, просто... Не, благодаря
Сетих се нещо, което искам да запиша. - Здравейте, прелестни дами.
Как сте? Изглеждате прекрасно. - Мика! Много добре, благодаря.
Запознай се с детектив Дънлоп.
Благодаря. Може ли да ви почерпя чаша шампанско?
Не, благодаря. - Детектив Дънлоп, аз съм Винс Грей.
Винс на Даян. - Да.
Това е забележително.
Тоест разликата е...
Така ли се обличате на работа?
Не, голяма част от работата ми е с деца.
Няма да им е комфортно... - Да, прекалено авторитетно.
Много от тях се чувстват предадени. - От какво?
От хората, на които би трябвало да се доверят.
Ето ви и вас.
Извинете, не исках да... Да не казах нещо, което...
Ваш ред е. - Добре. Приятно ми беше.
И на мен. - Всичко наред ли е?
Да, няма проблем. Моите искрени благодарности.
Без вашата щедрост подобна вечер не би се случила.
И нямаше да можем да поздравим една забележителна жена, като тази,
която ще ви представя.
Защо детектив Никол Дънлоп отскоро стана публична фигура?
Повечето си време тя прекарва стая, слушайки истории.
Истории разказани от най-уязвимите членове на обществото ни.
Нашите деца.
Те отиват, за да й се доверят. За да се почувстват в безопасност.
Разликата между младежи в риск
и тези, пред които е целият живот
е загрижеността и отношението.
Знам го, защото самата аз лично едва не пропаднах в отчаянието.
Живеех на улицата.
Прекарах 14-ят си рожден ден спейки в изоставен микробус.
Ако не ме бяха дали на подходящото приемно семейство,
щях да остана там.
И това е плашеща мисъл.
Защото децата, които познавах тогава...
... изчезнаха или умряха.
Ако ви покажа снимки свързани с моята работа,
повечето от вас биха заплакали.
Истината е, че няма щастливи развръзки в моята сфера на работа.
Има само истории...
... които внезапно спират.
В добрите дни, аз залавям боклуците на планетата.
В добрите дни,
помагам на някой увреден младеж
да продължи напред по дългия път
след кошмара, който би съсипал тази хубава вечеря.
Слушайте...
Не бихте искали да присъствам в живота ви.
Не бихте искали никога да се появявам в картинката.
Не и с вашето дете.
Затова, моля, пишете големи чекове.
И може би никой от вас никога няма да ме види отново.
Беше голяма чест да бъда тук. Благодаря.
Речта свърши.
Счупихме всички рекорди, благодарение на теб. Да празнуваме.
Добре, една чашка. - Добре.
Наздраве. Благодаря ти много. - Наздраве. И аз благодаря.
Поздравления. - Благодаря.
Трябва да те попитам,
как издържаш да си в една стая
с някои от тези хора?
Престъпниците са лесни.
Трудната част е технологията.
Сериозно? Как така?
В момента работим с една мрежа, която има най-добрата кодировка,
която сме виждали.
Значи лошите печелят? Това ли казваш?
Моите хора са наистина добри.
Те са наистина добри и единият от тях мисли, че...
Съжалявам.
Наистина съжалявам, прозявката просто ми се изплъзна.
Не, аз съжалявам. Като започна...
Не, просто с Мика работим над един голям проект.
Времето постоянно не ни стига. Всичко е за вчера.
Не мога да го видя. Късно ли е?
Затова женските часовници са малки, за да не видите колко късно е.
Направо чудесно.
Просто ме остави в някое такси. - Такси? Не, ще те закарам.
Благодаря.
Благодаря ви.
По-добре да се обадя на приятеля си. - Защо?
Защото не се чувствам добре. - Не, добре изглеждаш.
Не искам да се притеснява. - Нека се притеснява.
Все пак не сме безпомощни деца.
Ела насам.
Знаеш ли, като един професионалист на друг ще ти кажа...
Ще ми се да бях срещнала някой като теб, когато бях малко момиченце.
Шегуваш ли се? Не чу ли съобщението? - Какво съобщение?
Идва буря. Пращам всички у дома. Но искам тези тук утре навреме.
Стига, карам цял ден, човече. Не планирам да преспивам тук.
Има едно място до магистралата. Мотел Ричърд Лейк. Остани там.
Донеси касовата бележка, ще ти я платя.
Здрасти, татко.
Не плачи.
Добре ли си?
Толкова много ми липсваше.
Наистина ли си добре? - Да.
Как е мама?
Толкова много ни липсваше.
Толкова много исках да те видя.
Той ме разбира. Само този път.
Той иска да съм щастлива.
Колко може по-щастлива. - Кой?
Кой, Кас?
Кой?
Мислех си за теб всяка секунда.
Съжалявам, не трябваше да те оставям.
Не, не трябваше, но всичко стана толкова бързо.
И без това щяха да ме хванат. Следяха ни.
Кой?
Кой, Кас, кои са те?
Трябва да се прибереш при мама. Да вървим.
Това хитрина ли беше? - Какво?
Денят, в който ме изгуби. Хитрина ли беше?
Или трик е по-добрата дума? Нещо, от което нямаме нужда.
Бяхме много добри, не трябваше с нещо да привличаме допълнително внимание.
Какво, Кас? За какво говориш? - Една бяла и една черна.
Много разсейващо. Хитрина ли беше? Трик?
Кас, не разбирам за какво говориш.
Хитрина, от която нямаш нужда звучи смешно.
Да, "трик" е по-добрата дума.
Незначителна. Бяхме толкова добри, че нямаше нужда от трикове.
Дадохме си обещание.
Беше ли спазено обещанието?
Уредиха това, за да съм щастлива.
Правят всичко, за да съм щастлива.
Всичко. Аз съм много ценна за тях.
Трябва да вървя.
- Какво? Не.
Не го прави. Моля те, татко. Не казвай на никого. Обещай ми!
Ще кажа на полицията. Идваш с мен. - Престори се, че е било сън.
Повече никога няма да ме видиш. - Държа те! Няма да ходиш никъде.
Разбра ли ме? - Не!
Не!
Татко! - Кас...
Татко. - Кас.
Добре, момчета, шоуто свърши.
Хайде.
Ще се съвземе след 10 минути.
Хайде, Касандра.
Хайде, стига.
Време е да се прибираме у дома.
Касандра, да вървим у дома.
Хайде.
Хайде, миличка.
Точно така.
Детектив, надявам се не си мислите, че съм избягвала обажданията ви.
Просто вече съм говорила с двама ваши колеги.
Да, разбирам. - Какво казах и на тях,
нямам никаква идея как тази жена се е озовала на благотворителния бал.
Разберете, че това беше широко отразено събитие.
Кажете ми, какъв беше контактът ви с жената, след като седна на масата.
Почти не говорих с нея.
Имаше само един празен стол в цялата зала.
Тя просто седна на него.
Детектив Дънлоп трябваше да дойде с един гост.
Да, ние...
Тя реши, че иска да отиде сама.
Значи вие... - Да.
Може ли тази мистериозна жена,
по някакъв начин да е знаела, че няма да отидете?
Извинявайте, вие сте детективът. - Можете ли да кажете още за жената?
Каквито и да било детайли? Видяхте ли ги да тръгват заедно?
Видях ги в гръб, но разговарях с друг в този момент.
Мисля, че чух жената да предлага на детектив Дънлоп да я закара.
Не ви ли се стори съмнително? - Съмнително?
Непознат предлага да закара полицай?
Имаше нужда да я закарат. Все пак беше сама.
Има ли някой?
Да, знам. Влязохте в положение. Оценявам го наистина.
Имате ли идея къде е отишла? Или къде работи в момента?
Линда следеше да има постоянно такива на вратата. Сега няма.
Казах ви, не работи отдавна тук. - Разбрах ви. Ще го сложа там сега.
Кое му е смешното? - Не е хитрина, а трик.
Трик, от който не се нуждаеш. Денят, в който ме изгуби.
Хитрина ли беше? Или трик е по-добрата дума?
Една бяла и една черна.
Накарах го да ми обещае, че няма да кара кънки с друг никога.
Бяхме толкова добри, че нямаше нужда от трикове.
Дадохме си обещание. Беше ли спазено обещанието?
Никол, просто ми кажи как беше.
Как беше да спиш в изоставен микробус на своя...
... 14-ти рожден ден? Нали така беше?
Това напомня ли ти на тогава?
Съжалявам ако съм объркал някои детайли,
но ти не ми каза какъв цвят е бил микробуса и...
Намерих жълт, за да е забележително.
Просто ми кажи...
... наподобява ли преживяването, което имаше тогава?
Започни да си спомняш детайлите или може да не се върна повече.
Извинете, може би не трябва...
В кои други стаи работите?
Всички стаи на този етаж.
Здравей, скъпа. - Чудех се дали може да дойдеш.
Да си дойда вкъщи? - Трябва да поговорим.
За какво? - Просто ела до вкъщи.
Ще ми отнеме няколко часа. Тръгвам.
Намерихме 3 камери. - Не можем да проследим сигнала.
Във всички стаи, в които работи Тина? - Да.
Добре, какво става? Идеи? - Да, някакво престъпление от страст.
Каква е страстта? - Да гледа как майката се мъчи.
Не е лоша идея за риалити.
Знам как звучи, но чуйте.
Държиш детето, защо да не гледаш мъките на майката? Даваш й трофей.
Чашка. Подхвърляш млечно зъбче. - Четка за коса. Играчка.
8 години след отвличането? - Може да са гледали оттогава.
Склонните към отвличане са способни.
Да гледаш отчаянието на майката...
Това вече е нещо друго. - Какво искаш да кажеш, Сам?
Има похитител, има и наблюдател.
Или наблюдатели. Може дори да се абонират.
Цяла нова порода изроди.
Да вървим.
Здравей.
Здравей, Матю. - Какво става?
Да поговорим за минутка.
Ами всъщност аз няма какво да кажа.
Моля те.
Никол мисли, че те...
... може да ме наблюдават.
Кой те наблюдава? - Изглежда похитителите
не са извън играта.
Никол откри скрити камери в някои от стаите.
Защо? - Бихме искали да чуем и твоите идеи.
Нямам никаква идея.
Пазиш ли някой от зъбите на Каси? Млечните й зъби.
Какво? - Тина намери млечен зъб,
както и други неща в стаите. - Други неща? Какви други неща?
Трофей. Като онзи, който тя спечели.
И зъби?
Добре, нейните ли са? - Защо мислиш, че са нейни?
Ако не са нейни, защо ще говорим за това, мамка му?
Не казвам нищо друго с това...
Разкарайте се от дома ми.
Какво искате от мен?
Зъбите бяха разположени из стаите,
под възглавниците.
Открих ги както ги оставяше за Феята на зъбките.
Както правехме с Каси. - Питахте ли Феята на зъбките?
Мислиш, че е смешно? - Да, малко. Откога продължава това?
Защо никой не ми е казал?
Тина? Защо да ми казваш, нали? Защо да искаш помощта ми,
като се оправяте добре и сами. Минаха само 8 години.
Не си вършите своята работа, само настройвате жена ми срещу мен.
Тина, мислиш ли, че аз съм го направил? Това ли мислиш?
Че съм наслагал една камара камери? И после какво? Какво?
Тина?
Господин Лейн, има ли нещо, което не ни казвате?
Не! Не!
Сега какво? Ще ме арестувате? Давайте, моля ви.
Ако мислите, че аз съм го направил, елате и ме арестувайте, моля ви.
Това някакъв олтар ли е, човече?
Просто има толкова хора от миналото.
Джил от футболния ми отбор. Приятелката ми Карън. Албърт.
Сега, като не виждам мама, искам...
... нови преживявания. Трябва ми вдъхновение.
Помниш ли историята, която ти разказах за трофея?
Как отидох при майка ми и й го подадох?
Помниш ли колко се трогна?
Искам да го почувствам.
Каза ми, че е най-добрата история, която съм ти разказвала.
Така беше.
Защо да не го направим още по-добро?
Как?
Чудех се ти ли си запазил трофея или Кас.
За какво е това? - Пиша статия за изчезнали деца
и как това рефлектира след години... - Статията звучи като пълна глупост.
Не, сериозно е. - Идвате 8 години по-късно и ровите?
Просто се чудех, как това рефлектира върху живота ти.
Да, рефлектира. Какво ви интересува?
Искам да знам за трофея. Чудех се дали го пазиш?
Не. Приключихме. Това са шибани глупости.
Запази ли трофея? - Да, запазих шибаният трофей.
Виждам, че си разстроен. Няма да задавам повече въпроси.
Чудесно. Свършихме ли? - Да, благодаря за отделеното време.
Албърт?
Кой беше това? - Някаква странна кучка. Пита за Кас.
Не знам вече кой е шефът при вас. Преди беше Никол Дънлоп.
Спешно е. - Кой се обажда?
Аз съм Матю Лейн. - Матю Лейн.
Бащата на Кас. Кас Лейн. - Да, знам кой си, Матю.
Открих ги. Хората, които взеха дъщеря ми.
В закусвалнята на шосе 15 са. - Много филми ли гледаш, Матю?
Слушай ме, тези хора държат дъщеря ми.
Виждах я. Бях с нея.
Тя е жива.
Искам да ме слушаш много внимателно.
Телефонът ми има Джипиес и ще го сложа в колата им.
Ще ти дам номера. После по него ще проследят колата.
После можете да ги откриете, ако нещо стане с мен.
Може ли да ви задам няколко въпроса?
За какво? - За Кас Лейн.
Да? - Пиша статия за...
изчезналите деца и как това рефлектира върху хората около тях.
Да.
Току-що ми се обади Матю Лейн. - Да, подслушвах те.
Какво има между вас двамата?
Каза, че е срещнал някакъв в закусвалнята.
Мисли, че е този, който е отвлякъл дъщеря му.
Ще си хвърли телефона в колата му.
Искаш ли да го проверя?
Да.
Върни го! - Това е дъщеря ми.
Не ме интересува кой е, върни го!
Искаш ли да викна ченгетата? - Да, искам да викнеш ченгетата.
Направи го.
Виждали ли сте това момиче?
Изгубих я на няколко километра оттук в закусвалня подобна на тази.
Това е ужасно.
Да, ужасно е.
Влязох да взема пай, а когато излязох я нямаше.
Просто така.
Преди 8 години. Прекарах 8 години в търсенето й.
Без никаква следа?
Без никаква следа.
Не е ли ужасна история?
Знаете ли какво?
Полицията мисли, че имам нещо общо.
Че може да съм я продал.
Продал на кого? - На чудовищата.
Как бих могъл да го направя?
Аз съм й баща, трябва да я защитавам. Аз съм този, който я обича.
Разбира се, че е така.
Дъщеря ми ми липсва ужасно много.
Викнах полицията. Сега се разкарай. - Извикал си полицията?
Полицаите са безполезни...
Те са истинските чудовища.
Заедно са със съдиите, адвокатите и свещениците,
и всички хора, на които трябва да вярваме.
Те знаят къде е Кас.
Те всички я крият.
Взе ми телефона.
Мамка му!
Трябва да отидем на едно място.
Пусни я!
Не мърдай!
Не мърдай или ще стрелям! Не мърдай!
Къде е тя?
Къде е Никол? Отговори ми!
Къде, къде, къде?
Микробус. Където е била на 14-ят си рожден ден.
14-ти рожден ден? За какво говориш? Къде е микробусът, човече?
Знаеш, че ще я намерим! Кажи ни!
Къде е микробусът?
Кажи ни къде е? Къде е?
Каси?
Татко. - Миличка!
Всички тези години не се отказахте.
Не беше само заради теб, беше и заради Никол.
Заради духа й.
Беше наистина важно за нея.
Ще я намерят. Знам, че ще успеят.
Екипът ви е толкова близо.
Превод hitzata UNACS TEAM 2014 ©