Anna. Elsa. -Ubrzo spavanje.
Princezu je zarobio zli Snježni goblin svojom čarolijom.
Brzo, Elsa, napravi princa. Nekog lijepog!
O, ne! Princeza je isto zarobljena!
Koga briga za opasnost kad je tu ljubav. -Bljak, Anna.
Ljubljenje neće spasiti šumu. -Izgubljene vile uzvikuju!
Kakav zvuk žirafe proizvode? Nema veze.
Pustili su kraljicu vila koja se oslobodila i sve spasila!
Svi se vjenčaju. -Što se to igrate? -Začarane šume.
Princ i princeza se ljube! -Nisam nikad vidio takvu začaranu šumu.
Vidio si začaranu šumu?! -Što?
Jesam, jednom. -Nikad nam prije nisi to rekao?
Mogu vam sada ispričati, ako...
Može. -Sada nam ispričaj. -Siguran si?
Vrijeme je da znaju.
Napravimo poslije velikog snješka. -Ako će se smiriti i slušati.
Daleko, na dalekom sjeveru,
nalazila se vrlo stara i vrlo začarana šuma.
No, njena magija nije bila od goblinskih čarolija i vila.
Štitili su je najmoćniji duhovi od svih.
Duhovi zraka, vatre,
vode i zemlje.
No, također je bila dom misterioznog naroda Northuldra.
Jesu li bili čarobni, poput mene? -Ne, Elsa.
Nisu bili čarobni. Samo su iskoristili darove šume.
Njihovi običaji bili su puno drugačiji od naših.
No, ipak su nam obećali prijateljstvo.
U čast toga, tvoj djed, kralj Runeard izgradio im je moćnu branu.
Bio je to poklon mira. -To je veliki poklon mira.
Bio sam počašćen ići u šumu proslaviti to. -Stoj pravo, Agnarre.
Nisam bio spreman na ono što mi je taj dan donio.
Opustili smo se. Očarali su nas.
Bilo je tako čarobno.
No, nešto je pošlo po zlu.
Napadali su nas. -Stanite iza mene.
Bila je to brutalna bitka.
Vaš djed je... -Oče! -Nestao.
Borba je razljutila duhove.
Pazite! -Okrenuli su svoju magiju protiv svih nas.
Čuo sam jedan glas.
Netko me spasio.
Rečeno mi je da su duhovi nestali i da je snažna magla prekrila šumu.
Tako da nitko ne može proći.
Te večeri došao sam kući kao kralj Arendella.
Opa, tata, to je bilo epski!
Tko god te spasio volim ih.
Volio bih da znam tko je to bio. -Što je bilo s duhovima?
Što je sada u šumi? -Ne znam, magla je još uvijek tamo.
Nitko ne može ući, a nitko nije izašao. -Sigurni smo.
Da, no šuma se može opet probuditi i moramo biti spremni na opasnost.
S time, što kažete da pozdravimo vašeg oca?
Ali imam još toliko pitanja. -Sačuvaj ih za drugu večer, Anna.
Znaš da nemam takvo strpljenje.
Zašto su nas Northuldra napali? Tko napada ljude od kojih dobije poklone?
Misliš da će se šuma opet probuditi?
Samo Ahtohallan zna. -Ahtoho što?
Kad sam bila mala, majka mi je pjevala pjesmu o rijeci Ahtohallan.
Za nju se govorilo da čuva sve odgovore o prošlosti.
Koje smo i mi dio.
Hoćeš li nam je otpjevati? Molim te.
U redu. Skupite se. Ušuškajte se.
Gdje sjeverac more ljubi,
Rijeka sjećanja tud plovi,
Spavaj mirno, milo moje,
Sve što ima u rijeci toj je.
U vodama njenim, dubokoga gaza,
Odgovore imaš i put svoj nađeš.
Duboko zaroni prateć' njenog zvuka,
Al' ne predaleko da ne potoneš.
Da, pjeva ona onima što čuju,
U njenoj pjesmi magija ta plovi.
Hrabrosti imaš li u svome strahu?
Da suočiš se sa znanjem ovim?
SNJEŽNO KRALJEVSTVO II
Gdje sjeverac ljubi more,
Tamo je majka sjećanja puna.
Kreni kući, milo moje.
Kad sve izgubiš,
Sve ćeš naći.
Vaše Veličanstvo, spremni su.
Oprosti. Stižem.
Čuješ li to? -Što? -Nema veze.
Uživaš u svom novom trajnom ledu, Olafe? -Živim snove, Anna.
Volio bih da ovo traje zauvijek.
No, promjena nam se ruga svojom ljepotom. -Što?
Oprosti, zrelost me čini poetičnim.
Reci mi, starija si i sveznajuća. Brineš li se o tome
što ništa nije trajno?
Ne. -Zbilja? Jedva čekam da ostarim kao ti
pa da se ne moram brinuti o važnim stvarima.
Nisam to mislila. Ne brinem se jer imam tebe.
I Elsu i Kristoffa i Svena...
Kapije su širom otvorene i nisam više sama.
Evo vjetrovi su hladniji,
A mi smo sve stariji,
I oblaci plove s povjetarcem jesenskim,
Bundevica postala je gnojivo novo,
A moj list od tuge jadan uvenuo.
Zato se oslanjam na sigurnosti sigurne.
Da, neke stvari promijeniti se neće.
Kao dodir tvoje ruke sićušne.
Neke stvari uvijek su iste,
Kao to koliko se slažemo.
Kao stari zid kameni što nikad neće pasti.
Neke stvari uvijek su tu.
Neke stvari promijeniti se neće,
Kao kad te zagrlim još jače.
Listovi zrakom već plove,
Svene, kao da budućnost nas zove.
Reci mi zar ćeš večeras ti to kleknuti?
Da, no planiranje mi baš i ne ide.
Kao što su svijeće i vađenje prstena van.
Prepusti bolje romantične stvari meni.
Da, neke stvari promijeniti se neće,
Kao ljubav koju osjećam prema njoj.
Neke stvari uvijek su iste.
Kao što je sa sobovima lakše,
Ali ako se posvetim i uradim to,
Znat ću što mi je činiti i reći. Ne?
Neke stvari promijeniti se neće.
Svene, pritisak je na tebi.
Vjetrovi su nemirni
Možda zato čujem ovaj zov? Stiže li nešto?
Ne znam želim li uopće promjene.
Ovo dragocjeni su dani
Ne smijem ih izgubiti.
Ne mogu trenutak ovaj zamrznuti,
Ali mogu izaći i ovaj dan iskoristiti!
Vjetar je hladniji malo
A svi ste stariji malo.
Vrijeme da se zahvalimo na svemu pod nebom jesenjim!
Uvijek ćemo u izobilju biti.
To vrijedi za sve i svakoga.
Obećavam da zastava Arendella uvijek će se vijoriti.
Zastava će se uvijek vijoriti!
Neke stvari promijeniti se neće.
Okreni se i vrijeme je prošlo.
Neke stvari ostaju iste,
Iako budućnost nije znana.
Nek' nas sreća prati, daleko od prošlosti.
Vrijeme brzo teče, to se zna.
Neke stvari promijeniti se neće,
Kao kad te zagrlim još jače.
Ja grlim te još jače.
U redu, lav. -Grizli! -Čudovište! -Smeđi medvjed!
Ljuto lice. -Gumeni medvjed! Lov!
Neiskupljeno čudovište! -Najveća pogreška!
Koja te nije ni poljubila! -Zlikovac.
Svi smo pogodilo, recimo. -Olafe, ti si na redu. -Može.
Puno je lakše sad kad znam čitati.
Brza runda, dečki protiv cura.
Spreman sam, spreman! Kreni!
Jednorog. Sladoled. Dvorac!
Kućica. Čajnik. Miš.
Oh, Elsa!
Olaf se ne bi smio preslagivati. Nema veze, ovo će biti laganica.
Dvije sestre, jedan um. -Hvala.
Idemo! Možeš ti to, Elsa.
Bilo kad. Koristi tijelo.
Ništa. Zrak!
Drvo, ljudi. Drvoljudi. To nije riječ.
Lopatar. Zubi. Pranje suđa! -Polarni medvjed!
Oprosti. -Daj mi nešto.
Uzrujana. Odvučene pažnje. Zabrinuta. Paničariš.
Uznemirena. Daj, izgledaš uznemireno!
Pobijedili smo. -Idemo ponovno?
Znaš što? Idem ja spavati. -Jesi li dobro?
Samo sam umorna.
Laku noć. -I ja sam umoran. Sven mi je obećao pročitati priču.
Zar ne, Svenonja?! -Jesam li? -Radiš najbolje glasove.
Kad se praviš da si Kristoff i kažeš da moraš pričati s kamenjem.
Počnite vi bez mene.
Je li ti se Elsa činila čudnom? -Činila se kao Elsa.
Posljednja riječ ju je izbacila iz takta. Što je bila?
Ne znam. Ne znam. -Ne, ne.
Led? Daj, molim te!
Nije mogla odglumiti led? Bolje da odem do nje.
Hvala, dušo. Volim te.
Volim i ja tebe.
U redu je.
Naprijed.
Da, nešto nije u redu. -S tobom? -Ne, s tobom.
Nosiš mamin šal, a to radiš kad nešto nije u redu.
Jesmo li ti povrijedili osjećaje? Žao mi je.
Malo ljudi je dobro u obiteljskim igrama. Činjenica. -Ne, nije to.
Što onda?
Jednostavno...
Ne želim zeznuti stvari. -Koje stvari? Odlično ti ide.
Elsa, kad ćeš se vidjeti onako kako te ja vidim?
Što bih ja bez tebe? -Uvijek ćeš me imati.
Znam što trebaš. -Što? -Dođi, mamine riječi.
Skupi se. Ušuškaj se.
Gdje sjeverac more ljubi
Rijeka sjećanja tud plovi
Znam što radiš. -Spavaj mirno, milo moje
Sve što ima u rijeci toj je.
Čujem te, ali neću.
Neki nevolje traže, a neki pak ne.
Tisuću je razloga da ignoriram te.
I šapate tvoje da željama utihnem.
Nisi ti glas.
Samo zujanje u uhu.
Kad bih te čula, a ne čujem.
Bojim se da netko drugi ima me.
Sve koje volim među zidovima su ovim.
Žao mi je, tajnovita sireno, al' ne slušam te.
Avanturu svoju prošla sam, ne treba mi nova.
Bojim se riskirati ako slijedim taj tvoj zov.
U nepoznato!
Što to želiš pa me držiš budnom?
Ometaš me pa da grešku neku napravim?
Ili si netko poput mene negdje u daljini?
Tko zna jesam li stvarno gdje pripadam.
Svaki dan sve je teži kako moći moje rastu.
Zar ne znaš da dio mene žudi ići
U nepoznato!
Jesi li tamo? Poznaješ me? Osjetiš me? Pokaži mi.
Kamo ćeš? Ne ostavljaj me samo.
Kako ću te pratit'
U nepoznato!
Zrak, vatra, voda, zemlja.
Led?
Voda!
Zrak bjesni. Nema vatre ni vode. Zemlja je sljedeća.
Moramo pobjeći!
Bit će u redu. Idite do klisura.
O, ne, odletjet ću! -Držim te!
Da, svi su na sigurnome. Uzmite ovo.
Jesi dobro, Olafe? -O, da.
Ovo zovemo kontroliranjem onoga što možeš kad su stvari van kontrole.
Ne razumijem, čula si glas, a nisi mi rekla?
Nisam te htjela zabrinjavati. -Obećale smo bez isključivanja.
Samo mi reci što se događa.
Probudila sam čarobne duhove začarane šume.
Nisam mislila da ćeš to reći. Čekaj, začarana šuma?
One za koju nas je otac upozorio? -Da.
Zašto bi to uradila? -Zbog glasa.
Znam da zvuči ludo, ali vjerujem da je taj tko me zove dobar.
Kako to možeš reći? Pogledaj naše kraljevstvo. -Znam.
Moja magija to može osjetiti. Ja to mogu osjetiti.
U redu.
O, ne, što sada? -Trolovi?
Kristoffe! Nedostajao si nam. -Pabbie.
S vama dvjema nikada dosadnog trenutka.
Nadam se da si spremna, Elsa. Ljuti čarobni duhovi nisu za slabiće.
Zašto su još ljuti? Što sve ovo ima s Arendellom?
Da vidim što mogu vidjeti.
Prošlost nije onakva kakvom se čini.
Nepravda traži da bude ispravljena.
Arendelle nije siguran.
Istina se mora pronaći. Bez nje...
Ne vidim budućnost.
Nema budućnosti? -Kad se budućnost ne vidi
jedino preostaje učiniti ispravnu stvar. -Ispravnu stvar?
Moram otići u začaranu šumu i pronaći taj glas.
Mogu posuditi tvoja kola i Svena? -Ne sviđa mi se ta ideja.
Ne ideš sama. -Anna, imam moći da me zaštite. Ti nemaš.
Popela sam se na planinu, preživjela smrznuto srce
i spasila te od bivšeg dečka i to bez moći!
Idem. -I ja. Vozit ću. -Ja nosim grickalice!
Ja ću paziti na vaš narod. -Neka se klone kraljevstva dok se ne vratimo.
Dakako. -Idemo im reći. -Anna? Brinem se za nju.
Bojali smo se da su Elsine moći previše za ovaj svijet.
Sada se moramo moliti da su dovoljne.
Neću dopustiti da joj se nešto dogodi.
Koga zanimaju zanimljivosti? Mene! U redu!
Znate li da voda pamti? Mnogi to osporavaju, ali je istina.
Znate li da će munja šest puta prije pogoditi muškarce?
Da gorile podriguju kad su sretne? Da trepćemo četiri milijuna puta na dan?
Znate da vombati kakaju kockice? -Znaš da spavanje sprječava ludost?
Nije istina. -Jest! -Definitivno istina.
To je bilo jednoglasno. No, provjerit ću kad dođemo kući.
Oboje spavaju. Što želiš raditi?
Svene, nastavi mirno, može?
Anna? Anna? Sjećaš se našeg prvog ovakvog puta
kad sam rekao da si luda ako se udaš za nekoga koga si tek upoznala?
Što? Luda? Nisi rekao to. Misliš da sam luda? -Ne.
Mislio sam. Bila si. Ne luda.
Očito! Samo naivna. Ne naivna.
Samo nova u ljubavi. Kao i ja.
Kad si nov moraš pogriješiti. -Želiš reći da sam ti greška? -Što?!
Ne, ne! Ne kažem to, niti da si luda.
Kristoffe, stani, molim te. -Dobra ideja. -Čujem ga.
Čujem glas. -Zbilja?
Olafe, probudi se.
Koji vrag?
Obećaj mi da ćemo uraditi ovo zajedno. -Obećavam.
U redu je. -Znate li da je začarana šuma mjesto preobrazbe?
Nemam pojma što to znači, ali jedva čekam vidjeti
što će uraditi svakome od nas.
Što je ovo? -Prestani gurati!
Što je to bilo?
Ne, ne. Zatvoreni smo.
Trebali smo to pretpostaviti.
Ova šuma je predivna.
Brana, još uvijek stoji.
Bila je u djed Pabbiejevim vizijama, ali zašto? -Ne znam.
Još se dobro drži, hvala Bogu. -Kako to misliš?
Ako bi brana pukla plimni val bi uništio sve u ovom fjordu. -Sve?
Ali Arendell je na ovom fjordu. -Ništa se neće dogoditi Arendellu.
Bit će sve u redu. Dođi ovamo.
Znaš, pod drugačijim okolnostima ovo bi bilo romantično mjesto.
Zar ne? -Drugačijim okolnostima? Misliš, s nekom drugom? -Što?!
Ne! Želim reći ako se ne izvučemo odavde. -Što?
Misliš da se nećemo izvući? -Ne. Mislim, hoćemo.
Tehnički, šanse su komplicirane, ali želim reći...
Ako umremo... -Misliš da ćemo umrijeti?! -Ne! Ne!
Umrijet ćemo... -Gdje je Elsa? Rekla sam da je neću napustiti.
Jednom u budućnosti umrijet ćemo...
Nemoj mi se obraćati s visoka.
Elsa? Evo te. Jesi li dobro?
Dobro sam. -U redu onda.
Gdje je Olaf?
Anna? Elsa? Sven? Samantha?
Pa ja ni ne poznajem Samanthu!
To je normalno.
Što je to?
Samantha?
Ovo sve će imat' smisla kad ostarim.
Jednom vidjet ću da ovo ima smisla.
Jednom, kad budem mudar i star, sjetit ću se i dokontat'
Da sve su ovo događaji normalni.
Sve ću odgovore dobit' kad ostarim.
Recimo, zašto smo u začaranoj šumi ovoj.
Znat ću za godina nekoliko, ovo bit će djetinjasti strah.
Zato znam da ovo nije loše, već da dobro je.
Pardonirajte. Odrastanje znači adaptiranje.
Otkrivanje svijeta i gdje to pripadaš.
Kad budem zreliji osjećat ću se sigurniji.
Dok me gleda nešto s facom jezivom.
Vidiš, sve će ovo imat' smisla kad ostarim.
Ne moram se plašit' il' nervozan bit'.
Sanjat ću o vremenu
kad bit ću u godinama poznim.
Zato što kad si star
Apsolutno sve ti ima smisla. Ovo u redu je.
Olafe?!
Bok, narode. Upoznajte duh vjetra.
Prolazim! -Mislim da će mi pozliti.
Držao bih ti kosu, ali ne znam gdje su mi ruke.
Prestani!
Elsa?!
Pusti je!
Anna, pažljivo! -To je moja sestra!
Prince Agnarre!
Za Arendelle.
Jesi li dobro? -Dobro sam.
Što je ovo?
Izgledaju kao trenuci u vremenu.
Što je ono što ti kažeš, Olafe? -Što...
Moja teorija da je napredna tehnologija naš spas i propast? -Ne.
Ono o krastavcima? -Ono o vodi.
Da, voda pamti. -Voda koja je u nama prošla je barem četiri čovjeka
i/ili životinje prije nas.
I sve pamti.
Vjetar se vratio. Izvrsno!
Mislim da ću ti dati ime Gale.
Bježi. -Zdravo. Baš si znatiželjan.
Jesi li sad bolje volje?
Otac. To je otac.
Ova djevojka... -Spašava ga.
Ona je iz Northuldre.
Što je to? -Olafe, iza mene.
Što ćeš s tim? -Nemam pojma.
Spustite oružje.
Vi spustite vaše. -Vojnici Arendella?
Prijetite mom narodu, zapovjedniče? -Napadate moj prostor brane, Yelena?
Zašto mi taj vojnik izgleda tako poznato? -Zapovjedniče!
Uzmite mač!
To je bila magija. Jesi li vidjela? -Naravno.
Odabrala si lijep, hladan pozdrav. -Zarobljeni su ovdje cijelo vrijeme?
Što ćemo sada? -Ja ću to riješiti.
Zdravo, ja sam Olaf.
Oprostite, odjeća me ograničava. Pitate se tko smo i zašto smo ovdje.
Vrlo je jednostavno. Počelo je s dvije sestre.
Jedna koja se rodila s čarobnim moćima, a druga bez.
Njihova ljubav prema snjegoviću? Bezgranična.
Anna, ne! Previsoko je! Udar! Mama, tata, pomagajte!
Tres! Vrata se posvuda zatvaraju. Sestre su rastavljene!
Barem imaju roditelje. Roditelji su im mrtvi.
Bok, ja sam Anna. Udat ću se, a tek sam te upoznala.
Elsa će eksplodirati! Snijeg! Snijeg! Bježite!
Magija prolazi kroz moje pahulje.
Živ sam! Ledena palača za jednu osobu.
Izlazi, Anna! Fiju, fiju! Moje srce.
Bože! -Samo čin prave ljubavi može te spasiti.
Evo poljupca prave ljubavi. Nisi vrijedna toga.
Pogodite što, ja sam negativac. -Što?
Anna se zamrzne zauvijek. -O, Anna.
Onda se odmrzne. Zatim je Elsa probudila čarobne duhove
pa smo protjerani iz kraljevstva i sad moramo otkriti prošlost,
a vode nas samo glasovi koje Elsa čuje.
Pitanja?
Mislim da su skontali.
Zbilja si kraljica Arendella? -Jesam.
Zašto bi priroda podarila magiju nekome iz Arendella?
Možda da nadomjesti djela vašeg naroda. -Moj narod je nevin.
Nikada ne bismo prvi napali. -Neka se istina otkrije.
Zdravo. Oprosti. Što se događa?
Tako je! Zapovjednik Mattias. Knjižnica, drugi portret lijevo.
Vi ste bili službeni čuvar našeg oca. -Agnarr.
Što se dogodilo vašim roditeljima?
Njihov brod je potonuo u južnim morima prije šest godina.
Vidim ga u vašim licima. -Zbilja?
Vojnici, možda su nas stigle godine, ali još smo snažni.
Ponosno ćemo služiti Arendellu.
Čekajte, molim vas. Netko me pozvao ovamo.
Ako bih mogla pronaći ih vjerujem da će imati odgovore
kako osloboditi ovu šumu. Vjerujte mi, želim pomoći.
Vjerujemo samo Prirodi. Kad ona govori...
Mi slušamo.
Ovo sve će imat' smisla kad ostarim.
Duh vatre. -Maknite se, svi.
Trčite do rijeke.
Ne, sobovi. Ono je slijepa ulica! -Dođi, Svene. Mi ćemo ih uhvatiti.
Elsa, makni se odande! Ne, ne!
Elsa?!
Idemo, kompa, možemo mi to.
Anna?!
Vodi je odavde! -Ne, Elsa!
Svi nas gledaju, zar ne?
Imaš savjet? Ništa?
Trebam li znati što to znači?
I ti to čuješ.
Netko nas zove. Tko je to? Što da radimo?
U redu, idemo dalje na sjever.
Elsa, hvala Bogu! -Anna. -Jesi li dobro?
Što ti je bilo? Mogla si umrijeti! Ne možeš me pratiti u vatru.
Ako ne želiš to onda nemoj ići u vatru.
Nisi pažljiva.
Žao mi je. Jesi li dobro? -Bila sam i bolje.
Znam što ti treba.
Odakle ti taj šal?
To je šal Northuldre. -Što?
Ovo je od jedne od naših najstarijih obitelji.
Bio je majčin.
Elsa. -Vidim. To je majka.
Majka je spasila ocu život tog dana.
Naša majka je bila iz Northuldre.
Mi se zovemo Northuldra. Mi smo narod sunca.
Obećavam vam da ću osloboditi ovu šumu i obnoviti Arendelle.
Veliko obećanje.
Osloboditi šumu. Oprosti, neki od nas su rođeni ovdje.
Nikada nismo ni vidjeli nebo. -Razumijem. -Ja sam Ryder. -Kristoff.
Opet sam čula glas. Moramo ići na sjever.
Sada noću zemljani divovi lutaju sjeverom. -Možete otići ujutro.
Ja sam Honeymaren. -Honeymaren, uradit ćemo što možemo.
Da vas pitam, kako se vi nosite sa sve većom složenosti misli
koju donosi odrastanje?
Izvrsno!
Osvježavajuće je pričati s mladima. Budućnost je u dobrim rukama.
Ne, nemoj to gristi. Ne znaš gdje sam stao.
Nikako da joj privučem pažnju ili kažem pravu stvar.
Imaš sreće. Ne znam ništa o ženama,
ali znam da imamo nevjerojatan način prosidbe.
Ako sad krenemo spremni smo do zore. -Zbilja?
Najbolji dio? Uključuje puno sobova.
Kod kuće, Halimah je još uvijek u Hudsonovom kotaru? -Da. -Zbilja?
Udana?
Zašto se od toga osjećam bolje? -Što vam još nedostaje?
Moj otac. Preminuo je puno prije svega ovoga.
Bio je veliki čovjek.
Izgradio nam je dobar život u Arendellu,
no naučio me da ne uzimam to zdravo za gotovo.
Rekao bi: Budi spreman. Kad nađeš svoj put,
život će te baciti na novi.
Što uraditi kad se to dogodi? -Nemoj odustati.
Idi korak po korak. I...
Učini ispravnu stvar? -Da. Shvatila si.
Želim ti nešto pokazati.
Mogu li?
Poznaješ zrak, vatru, vodu i zemlju. -Da?
Pogledaj, ovdje je peti duh. Most između nas i magije Prirode.
Peti duh? -Neki kažu da su ga čuli na dan kad je šuma pala.
Moj otac ga je čuo. Misliš da me on zove? -Možda.
Ipak, samo Ahtohallan zna. -Ahtohallan.
Duboko zaroni prateć' njenog zvuka,
Al' ne predaleko da ne potoneš.
Zašto uspavanke moraju imati grozno upozorenje? -I ja se to stalno pitam.
Zemljani divovi.
Što rade ovdje?
Sakrij se.
Dolaze!
Zbog ovoga se ne igramo s vatrom.
Ne mogu se ljutiti na tebe kad ši tako šladak!
Molim te, reci mi da ih nisi mislila pratiti.
Što ako ih mogu smiriti kao vjetar i vatru?
Što ako te smrve prije nego dobiješ priliku?
Ne zaboravi, cilj je pronaći glas, istinu i vratiti nas kući.
Društvo, to je bilo blizu. -Znam.
Div me osjetio. Možda se vrate. Ne želim nikoga ugroziti.
U pravu si, Anna. Moramo pronaći glas.
Idemo odmah. -U redu. Idemo. Samo...
Gdje su Kristoff i Sven? -Mislim da su otišli s Ryderom i hrpom sobova.
Otišli su? Bez da su išta rekli. -Tko zna puteve muškaraca?
Trebam li se osjećati ovako blesavo? -Da, definitivno.
Svi spremni? -Spremni. -Dobro bi mi došla proba.
Volim ljubav. -Čekaj, i ti pričaš za njih? -Da.
Kao da čuješ što misle. -Da. Onda samo kažeš.
Onda samo kažeš.
Evo je!
Princezo Anna od Arendella.
Moja vatrena, neustrašiva, slatka ljubavi,
hoćeš li se udati za mene?
Ne. Princeza je otišla s kraljicom.
Što?! -Ne bih pokušala pratiti ih. Odavno su otišle.
Odavno otišle? -Da.
Idemo na zapad, do Vučje doline. Možeš s nama.
Žao mi je... -Ne, u redu je. -Da!
Bolje da se odem spakirati. Ideš? -Nađemo se tamo.
Znaš kamo ćeš? -Da. Poznajem šumu.
Sobovi su bolji neg' ljudi.
Svene, zašto je ljubav tako teška?
Osjećaš to što osjećaš, a ti osjećaji su pravi
Hajde, Kristoffe, opusti se.
Opet te nema.
Na drugačijem putu od moga.
Ostao sam sam. Zar treba da te pratim?
Morala si ići.
To sasvim u redu je.
Možda te čak i stignem sutra,
No, zar tako izgleda rastati se?
Otkad to samo ja lovim srce tvoje?
Okrenem se i evo izgubljen sam u šumi.
Sjever je jug, desno je lijevo kad tebe nema.
Ja sam taj što prati te kući, al' izgubljen sam u šumi.
Ne znam kojim ti putem ideš.
Izgubljen sam u šumi.
Sve do sada
Sljedeći korak pitanje je bio kako.
Nisam mislio da bit će pitanje trebam li.
Tko sam ja, ako ne tvoj momak?
Gdje sam ja, ako nismo zajedno?
Zauvijek.
Sad znam da moj si pravi sjever.
Jer izgubljen sam u šumi.
Gore je dolje, dan je noć
Kad ti nisi ovdje.
Jedini si moj orijentir, pa sam izgubljen u šumi.
Pitam se mariš li još.
No, čekat ću.
Nekakav znak.
Da tvoj sam put ja.
Jer ti si moj znaj.
Do tad', izgubljen sam u šumi.
Izgubljen sam u šumi.
Ja izgubljen sam u šumi.
Olafe, možda da to radi samo jedno od vas. -Slažem se. Piskutava je.
Gale se vratio.
Što?
Kako je to moguće?
Što je to? -Očev i majčin brod.
Pa ovo nije južno more. -Ne, nije.
Zašto je njihov brod ovdje? Kako je ovdje?
Sigurno je nanesen iz Mračnog mora. -Što su radili ondje?
Ne znam. -Kako je brod prošao maglu?
Mislio sam da ne može nitko osim nas.
Osim ako... nitko nije bio na njemu.
Nešto mora biti ovdje.
Čekaj, pogledajte okolo. Svaki arendellski brod ima odjeljak.
Vodootporan. -Vrlo pametno. Iako se zapitam zašto i brod nije.
Evo ga.
Koji je ovo jezik? -Ne znam.
Pogledaj, ovo je majčin rukopis.
Kraj ledenoga doba. Rijeka pronađena pa izgubljena.
Izvor magije. Elsin izvor.
Ovo je karta.
Putovali su na sjever i planirali proći Mračno more do... Ahtohallana.
Stvarna je. -Ahto što? -Ahtohallan.
To je čarobna rijeka koja sadrži sve odgovore o prošlosti.
Potvrđuje moju teoriju da voda pamti.
Voda pamti.
Elsa?
Želim znati što im se dogodilo.
Ahtohallan je sigurno izvor njene magije. -Nastavit ćemo, zbog Else!
Valovi su previsoki. -Iduna! -Agnarre!
Elsa?!
Hej, što radiš? -Ja sam kriva. Tražili su odgovore o meni.
Nisi ti odgovorna za njihove izbore. -Samo za njihove smrti.
Prestani. Ne!
Yelena je pitala zašto bi Arendelle bio nagrađen čarobnom kraljicom.
Zato što je naša majka spasila našeg oca. Spasila je neprijatelja.
Njeno dobro djelo je nagrađeno s tobom.
Ti si dar. -Za što?
Ako netko može riješiti prošlost, ako netko može spasiti Arendelle
i osloboditi šumu, onda si to ti.
Vjerujem u tebe. Više od bilo koga ili bilo čega.
Honeymaren je rekla da postoji peti duh.
Most između magije Prirode i nas. -Peti duh?
On me doziva. Iz Athtohallana.
Odgovori o prošlosti su svi tamo.
Idemo u Ahtohallan. -Ne mi.
Ja. -Što?
Mračno more je preopasno za nas obje. -Ne, zajedno ćemo!
Sjeti se pjesme! Al' ne predaleko da ne potoneš.
Tko će te zaustaviti da odeš predaleko?
Kažeš da vjeruješ da sam rođena za ovo. -Ne želim te spriječiti.
Budi što god trebaš biti! Samo ne želim da umreš!
Kao što pokušavaš biti sve za druge. Nemoj to raditi sama.
Pusti da ti pomognem, molim te.
Ne mogu te izgubiti.
Ni ja tebe.
Dođi.
Čekaj, što radiš? Elsa!
Ne! Olafe, pomozi mi stati. Daj mi ruku.
Drži se! Ne, čekaj!
Daj!
Anna, možda zvuči ludo, ali osjećam rastuću ljutnju.
Jesam ljuta! Obećala mi je da ćemo uraditi ovo zajedno! -Da.
Ali osjećam rastuću ljutnju u meni. -Čekaj, ti si ljut?
Mislim da jesam. Elsa je i mene odgurnula i nije se oprostila.
Imaš pravo biti jako ljut na nju.
Rekla si da se neke stvari ne mijenjaju, ali sve se promijenilo.
Znam. Pogledaj, ja sam još uvijek ovdje i držim ti ruku.
Dobro kažeš. Osjećam se bolje, baš dobro slušaš...
Nemoj me ušutkavati. -Ne, ne!
Divovi, ogromni su.
Drži se, Olafe.
Probaj ne vrištati.
Našla sam.
Hvala. Gdje smo?
U jami bez izlaza. -Ali s jezivim i tamnim ulazom.
Hajde, bit će zabavno, ako ne budemo zauvijek ovdje i nitko nas ne nađe,
a ti umreš od gladi, a ja odustanem.
S vedrije strane, Elsi je sigurno puno bolje nego nama.
Naravno.
Ledenjaci su rijeke leda.
Ahtohallan je smrznut.
Čujem te i dolazim.
Svaki djelić moga tijela drhti
No, nije od hladnoće.
Nešto mi je poznato
Poput sna kojeg znam, al' zaboravljam.
Osjećam te ondje
Kao prijatelja kojeg znam.
Evo me, stižem
Osjećam se kao kod kuće
Uvijek sam tvrđava bila.
Hladne tajne zakopane duboko.
I ti tajne imaš, ali skrivat' se ne moraš.
Pokaži se.
Upoznati te želim.
Pokaži se.
Tvoj je red.
Jesam li ja tebe tražila cijeli svoj život?
Pokaži se.
Spremna sam naučiti.
Nikad nisam sigurnija bila.
Cijeli život razlomljena.
Ovdje sam s razlogom.
Je li to razlog što sam rođena?
Uvijek tako drugačija.
Normalna pravila neprimjenjiva.
Je li ovo taj dan?
Jesi li način kako ću konačno znati zašto?
Pokaži se.
Više ne drhtim.
Ovdje sam.
Tako daleko sam došla.
Odgovor si koji sam čekala cijeli moj život.
Pokaži se!
Da vidim tko si.
Dođi k meni.
Otvori svoja vrata.
Nemoj da čekam.
Više ni trenutka.
Dođi k meni.
Otvori svoja vrata.
Nemoj da čekam.
Više ni trenutka.
Gdje sjeverac more ljubi
Rijeka sjećanja tud plovi -Majko.
Kreni kući, milo moje
Našla si me.
Pokaži se.
Kroči u svoju moć.
Zaroni sad u nešto novo.
Sebe si ti čekala
Cijeli moj život. (Cijeli svoj život)
Pokaži se!
Zdravo, ja sam Olaf i volim tople zagrljaje.
Volim te, Olafe!
Nećeš to uraditi. -Evo me...
Kao kokoš s licem majmuna, letim! -Nisam gledala kamo sam išla.
Dobro sam. -Princ Hans od Južnih otoka.
Volim te. -Moram ti reći o mojoj prošlosti i odakle sam.
Slušam.
Iduna! -Što čitate, Vaše Veličanstvo. -Novog danskog pisca.
Kralju Runarde, žao mi je, ne razumijem. -Djed.
Vodimo arendellsku stražu. -Nisu nam dali razloga sumnjati u njih.
Northuldra slijede magiju pa im nikada ne možemo vjerovati.
Djede? -Magija čini da se ljudi osjećaju previše moćno.
Misle da se mogu oduprijeti volji kralja. -Magija ne radi to.
To progovara tvoj strah. Strahu se ne može vjerovati.
Brana će oslabiti njihovu zemlju i morat će mi se obratiti.
Duboko zaroni prateć' njenog zvuka,
Al' ne predaleko da ne potoneš.
Doći će slaviti, a onda ćemo znati njihovu brojnost i snagu.
Kao što ste nas primili tako vam i mi uzvraćamo.
Našim susjedima. Prijateljima.
Kralju Runearde, brana ne osnažuje vodu, ona škodi šumi.
Odsijeca sjever... -Nemojmo raspravljati o tome ovdje.
Nađimo se na fjordu, popijmo čaj. Pronaći ćemo rješenje.
Ne!
Anna!
Koji sretni tunel odabrati ?
Brana će oslabiti njihovu zemlju i morat će mi se obratiti.
Kralju Runearde, brana škodi šumi.
Elsa ju je pronašla. -Što je to?
Istina o prošlosti.
To je moj djed.
Napada vođu Northuldre koji nema oružja.
Brana nije bila poklon mira.
Bila je to varka. -To se kosi sa svime što Arendelle znači.
Tako je, zar ne?
Znam kako osloboditi šumu. Znam što moram učiniti da ispravim stvar.
Zašto to kažeš tako tužno?
Moramo srušiti branu. -Ali Arendelle će biti poplavljen.
Zato su svi otjerani. Da ih se zaštiti od onoga što se mora učiniti.
Jesi li dobro? -Dobro bi mi došla vedrija strana. -Vedrija strana?
Kornjače mogu disati na dupe.
I vidim izlaz.
Znala sam da mogu računati na tebe.
Dođi, Olafe, Elsa je sigurno na putu natrag. Možemo se naći s njom...
Olafe? -Što je ovo?
Jesi li dobro? -Jesu li to pahulje?
Ne, čekaj, nije to.
Ja se pretvaram u pahulje.
Magija u meni slabi. -Što?
Mislim da Elsa nije dobro.
Mislim da je otišla predaleko. -Ne.
Ne! -Anna, žao mi je.
Morat ćeš sama odraditi sljedeći dio, u redu? -Čekaj!
Dođi, držim te. -To je dobro.
Anna? Sjetio sam se nečega što je trajno.
Čega to? -Ljubavi.
Topli zagrljaji?
Volim tople zagrljaje.
Volim te.
Olafe? Elsa?
Što da sada radim?
Tamu sam već vidjela, al' ne ovako.
Ova hladna je. Ova prazna je.
Otupjela je.
Život koji znala sam sad gotov je. Svjetla su ugašena.
Zdravo, tamo, spremna sam pokleknuti.
Pratim te posvuda. Uvijek jesam.
Otišla si na mjesto koje naći ne mogu.
Ova tuga privlači, vuče me na dno.
Ali tihi glasić
šapće mi na uho.
Izgubljena si.
Nade više nema.
Ali moraš
Nastaviti!
I učiniti ispravnu stvar.
Hoće li doći dan
Nakon noći ove?
Ne znam više što istina je.
Ne nalazim smjer, sama ostajem.
Jedina zvijezda vodilja bila si mi ti.
Kako podići se s dna,
Kada ne ustajem zbog tebe?
Učini ispravnu stvar.
Zakorači.
Pa još jednom.
To je sve što mogu sad.
Ispravna to je stvar.
Neću gledat' unaprijed.
Previše mi je.
Ali podijeliti na uzdah sljedeći.
Korak sljedeći.
Izbor sljedeći. Taj jedan mogu prijeć'.
Ovu noć ja prekoračit ću.
Slijepo pratit' svjetlost tu.
I učinit' stvar ispravnu.
Sa zorom što će doći?
Kad jasno bude da ništa više isto nije?
Onda izabrat ću,
Opet čuti taj glas.
I učiniti
Ispravnu stvar!
Probudite se!
Probudite se!!!
Tako je. Dođite po mene.
Ovamo!
Tako je, samo dođite!
To će uspjeti. Ovuda, dečki.
Što?
Ne, vodi ih do brane!
Kristoffe! -Ovdje sam. Što trebaš? -Doći do brane. -Može!
Hvala.
Podigni me. -Mi ćemo okolo.
Zapovjedniče Mathias. -Vaše Veličanstvo. Što to radite?
Brana mora pasti. Samo tako ćemo rastjerati maglu i osloboditi šumu.
Zakleli smo se zaštititi Arendelle.
Arendelle nema budućnost dok ne ispravimo ovo.
Kralj Runard je sve izdao.
Kako to znate? -Moja sestra je dala svoj život za istinu.
Molim vas, prije nego izgubimo još nekoga.
Pazite!
Uništite branu, hajde! Bacite kamenje!
Tako je.
Imam je. -Anna! -Drži se.
Žao mi je što sam te ostavila. Očajnički sam je htjela zaštititi.
Znam, u redu je.
Moja ljubav nije krhka.
Pogledaj nebo. Nisam znao da ga je toliko puno.
34 godine. -Pet mjeseci. -I 23 dana.
Zaista si to ti? -Anna.
Mislila sam da sam te izgubila. -Izgubila?
Spasila si me. Ponovno. -Jesam?
Anna, Arendelle nije pao.
Nije? -Duhovi su se složili, Arendelle zaslužuje opstati.
S tobom. -Sa mnom? -Učinila si ispravnu stvar.
Za sve. -Jesi li pronašla peti duh?
Ti si peti duh. Ti si most.
Zapravo, most ima dvije strane. Majka je rodila dvije kćeri.
Zajedno smo ovo uradile. Nastavit ćemo to raditi zajedno.
Zajedno. -Elsa?! Dobro si!
Izgledaš drugačije. Jesi li skratila kosu ili tako nešto?
Tako nešto.
Anna, moram te nešto pitati. -U redu.
Želiš li napraviti snjegovića? -Što?
Dobro da voda pamti.
Anna? Elsa?
Kristoffe i Svene?
Svi ste se vratili!
Volim sretan kraj. Pretpostavljam da smo gotovi.
Ili ćeš nas redovno stavljati u smrtne situacije? -Ne, gotovi smo.
Zapravo, ima još jedna stvar.
Anna, ti si najizuzetnija osoba koju poznajem.
Volim te svim svojim bićem.
Hoćeš li se udati za mene?
Da!
Arendelle je u redu. -Što? -Ahtohallan je predivna.
Zdravo.
Znaš, pripadaš ovdje.
Zaklela sam se činiti ono najbolje za Arendelle.
Srećom, znam točno što je to. -Još ne znam što znači preobrazba.
Osjećam da nas je ova šuma sve promijenila.
Predstavljamo Njezino Veličanstvo, kraljicu Annu od Arendella!
Zdravo.
Svene, lijepo izgledaš.
Bože moj! Olafe? -Očarana, siguran sam.
Šarmantan. -Vaše Veličanstvo.
Kristoffe! Zar ste se vi to sredili zbog mene?
Svenova ideja. -Sat vremena.
Dobit ćeš ovo sat vremena. -U redu je.
Ionako si mi draži u koži.
Šokiran sam da možeš izdržati sat vremena, ovo je užasno.
Stvari koje činimo zbog ljubavi.
Kako se ova luda magija zove? -Fotografija. -Fotografija.
Izgledamo dobro. -Halima, generale Mathias.
Vaše Veličanstvo. Odmah se vraćam. Gledaj našu fotografiju dok me nema.
Šalim se. Kako mi ide? -Fantastično.
Naše zemlje i ljudi. Sada povezani s ljubavlju.
Zdravo, Gale. Sviđa ti se?
Možeš li? Imam poruku za sestru.
Hvala.
Pantomima u petak navečer. Nemoj kasniti i ne brini.
Arendelle je dobro. Nastavi paziti na šumu.
Volim te. Volim i ja tebe, seko.
Gale, idemo se provozati. Hoćeš s nama?
Spreman?