Kao vaš zapovednik, siguran sam da mogu reći gdinu. Hoze Iturbiju...
...kako su mu oficiri i posada ovog broda, veoma zahvalni...
...što je došao ovamo, da vodi naš Mornarički orkestar, tokom ceremonije.
Zajedno sa svim drugim civilima, ja sam taj koji je vama zahvalan...
...i svim ostalim ljudima u našoj Mornarici.
Ljudi koji će biti odlikovani, prisutni su i na broju, gospodine!
Džozef Brejdi, pomoćnik tobdžije, druge klase.
Klarens Dulitl, mornar prve klase.
Tokom akcije, na USS krstarici "Knoksvil"...
...ova dva čoveka su ostali na svojim stanicama...
...i opsluživali svoj top, sve dok municija nije bila potrošena.
Kada je zbog sile eksplozije, Dulitl bio odbačen preko palube...
...Džozef Brejdi, ne brinući o sopstvenoj sigurnosti...
...zaronio je u more, i spasao svog brodskog druga.
Delujući u ime Sekretarijata Mornarice, nagrađujem vas obojicu, Srebrnom Zvezdom.
- Čestitam vam, Brejdi. - Hvala vam, gospodine.
- Čestitam vam, Dulitl. - Hvala vam, gospodine.
Ljudima koji su formalno služili na "Knoksvilu"...
...uključujući i one koji sam upravo odlikovao...
...biće odobreno četiri dana odsustva, koje stupa na snagu odmah.
Napustite svoje odaje!
Pustite me da prođem, momci!
Da, nadam se.
A, jadni mali momci!
Oni moraju ostati, i brinuti se o brodu admirala.
- Tako je. - Tako je, natrljaj im to.
Oni neće ići u Holivud...
...tamo gde lepe dame, rastu poput narandži.
Samo treba da posegnete rukom, i uberete ih - pravo sa ulice.
- Čestitam ti, Džo! - Hvala.
Verovatno ćete posetiti studije...
...a ako vidite ove zvezde, možete li mi doneti neke autograme?
A, ne, ne ovaj mali. Posle osam meseci na moru...
...neću se zamajavati, sa gomilom autograma. Evo ti.
- Ja imam planove. - Kakve to planove, Džo?
Pa, u Holivudu, imam jedan mali plan po imenu Lola.
Oooh, ta Lola.
Kažem vam, ona je jedna...
Dobro, možda i nije baš takva, ali to je...
- Ne, nije ni takva! - Pričaj nam o njoj, Džo.
- Da. - Dobro...
...primetili ste, kako je orkestar zvučao drugačije, kad ga je onaj tip Iturbi vodio?
- A, to je bilo dobro! - Lola vam je, nekako takva.
Kad je staviš u sobu sa najlepšim damicama na svetu...
...samo bi ste u nju gledali, to vam je sve.
Misliš, drugačija je, a, Džo?
Ne bih tako rekao.
Ako volite damice, u čemu je svrha ako imate neku koja se razlikuje od drugih?
Ne, valjda je to - šta god druge da imaju, Lola ima više toga.
Ima li ona neku sestru?
Hej, zbog čega misliš da te ta Lola još uvek čeka?
Damice su poznate po tome, da hoće da odlutaju?
Od mene? Molim te, mornaru, ostavi se tih razgovora o pobuni.
Postrojte se uz lučku stranu kod hangara, oni koji imaju posebno odsustvo!
Oh, misliš li da nas mogu razdvojiti?
Da, ali biće im teško.
- Mi mrzimo odsustva. - Da, mrzimo što moramo ići.
Ali, kad ti daju odsustvo, onda moraš ići!
Oh, srca nam krvare! Za svim vama na brodu.
Ali, baš sada, samo sažaljenje vam možemo dati.
- Mi mrzimo odsustva. - Mrzimo što moramo ići.
- Mrzimo ta odsustva.
Bez vas momci, sa nama...
Tugovaćemo i tugovati...
Ali, vratićemo se mi, da, vratićemo se. Pre nego što vam budemo nedostajali.
I pričaćemo vam, momci, o bezbrojnim damicama koje smo ljubili!
Veruj nam, druže!
Veruj nam, druže.
Stvarno mrzimo, što moramo ići.
Znaš, Klarens, mislim da je grozno što mi idemo na obalu...
...a ostavljamo ove momke ovde, u njihovim potkošuljama...
...a mi moramo da idemo i upoznajemo sve te divne dame...
...u njihovim mekim, svilenim haljinama.
Da, ali, dužnost je dužnost, a naređenje je naređenje.
Znaš li, poznajem neke momke, koji bi se oduševili...
...kad bi upoznavali divnu devojku - svake noći.
Mrzimo što moramo ići.
Mi mrzimo, što moramo ići.
Ali, kad ti daju odsustvo...
Moraš da ideš!
Nema više pinap cura, u kojima smo tako uživali.
Večeras, veseli momci, moramo upoznavati - pravu Mekoj.
Mrzimo što moramo ići.
Mrzimo što moramo ići...
Ali, vratićemo se, pre nego što...
...se sidro podigne!
Želimo ostati, hoćemo da ostanemo. Naša srca su na ovom brodu...
Ali, admiral nas je naterao na odsustvo - bičevao nas je bičem!
Veruj nam, druže!
Veruj nam, druže.
Mi stvarno...
...mrzimo što moramo da idemo!
Ali, dušo, čuvao sam svaki minut mog odsustva - za tebe.
Oh, zašto nisam trebao?!
Oh, ti si jedino mesto, koje ja želim da vidim.
U čemu je pogrešio, Džo?
Mrtav je, to je sve. Gledaj.
Ali, du...
Ali, dušo, ne želim da upoznam bivšu žensku tvog dečka!
Želim tebe da upoznajem!
Dobro, ali biće ti žao!
Tebi će biti žao!
Halo, gđica. Lavern?
Gđica. Lola Lavern?
Je li to lice, koje je lansiralo hiljade brodova?
Jeste... Jeste, to je Džo, tako je.
Zar niko neće, ni jednu šolju kafe?
Nema posla!
Pa, trebaće mi još par sati, dok ne dođem do Holivuda.
Možeš li da sačekaš?
O, znam na šta misliš, mala.
Ali, barem pokušaj...
Odlučićemo o tome kasnije, posle osam meseci na moru...
...samo želim da te dugo, dugo posmatram.
Oh, svideće ti se. Sigurno.
- Hajde, kreći dalje. - Idemo.
Hajde, dovoljno je što smo čekali osam meseci.
Halo?
Halo, ti divno biće.
Kad čujete ton, tačno vreme će biti 6:10 i četvrt minute.
Kupujte ratne obveznice!
Hvala ti, hoću.
Hej, momci, autobusi za Holivud su stigli!
- Vozi me za Holivud. - Evo nas, dolazimo!
- Hajde idemo, momci. Dođite. - Hej.
- Pozdravi mi Lanu Tarner! - Kome treba smeštaj u Holivudu?
Diži sidra!
Zbogom ostajte radosti koledža... Mi plovimo na...
Hej, sinko!
- Zdravo. - U čemu je stvar?
Ništa. Zašto?
Pa, malo je kasno za tebe, da si napolju, noću. Kuda si to krenuo?
- Da se pridružim Mornarici. - Oh, dobro, ti...
- Šta ćeš ti? - Rekoh, pridružiću se Mornarici.
- Čekaj malo. - U žurbi sam.
Samo polako. Gde ti to živiš?
- Zašto? - Pa, hoću da te odvedem kući.
Ali, ja ne idem kući. Upravo dolazim odatle.
Kako ti je ime?
Slušaj, meni je posao da nalazim male dečake koji su se izgubili.
Izgubljen si onda, kada ne znaš kuda da ideš.
A ja to znam, idem da se pridružim Mornarici.
- U redu. - Laku noć.
Ako tako hoćeš, u redu. Ideš sa mnom u stanicu.
Neću da se pridružim policiji! Hoću da se pridružim Mornarici!
Stani tu!
Da li me ti to pratiš?
Šta je to sa tobom?
Hajde, ispljuni.
Pa, vidiš, to mu dođe ovako, Džo.
U Mornarici sam, već godinu i po.
Svaki put kad dođemo u luku, i dobijemo slobodno...
...sve što ja radim je, da odem do biblioteke.
U redu, znači da voliš knjige, a u čemu je onda stvar?
Pa, mislio sam da bi bilo zabavno pokušati i nešto drugačije...
...kao, na primer, izaći sa devojkama?
- U redu, srećno onda! - Ali, ja ne znam kako da im priđem.
A, ne, čekaj malo. Nemoj meni prodavati to "Ali,"
Napokon, nisi ti seljačina. Ti si iz Bruklina.
Čak i u Bruklinu, stvari mogu ići kako ne treba.
Kako to misliš?
Pa, pravo iz muške gimnazije...
...otišao sam u katedralu Svetog Jovana Bogoslova...
...za pomoćnika vođe hora.
A odatle, otišao sam u Mornaricu.
To ne bih nikome rekao, osim tebi, Džo.
Naravno, naravno, ćutaću o tome.
Šta ti to treba, nekoliko telefonskih brojeva?
O, ne, suviše bih se plašio, da ih upotrebim.
- Ali, kad si ti pomenuo Lolu, mislio sam... - Lolu?
- Jeste. - Hej, šališ li se ti to?
O, ne to što ti misliš, Džo.
Pomislio sam, da bih mogao da idem s tobom, i učim.
Ipak, ti si najbolji vuk, u celoj Mornarici.
Pa, kad jesi. Osim toga, moraš mi pomoći, Džo.
Spasao si mi život, i sad mi duguješ nešto!
Ja sam ti spasao život, znači - ja tebi nešto dugujem?
Jesi li ti to, poludeo?
Vidi,nisam ti ja tražio da mi spasiš život, ali si ti to ipak uradio.
- Sad, kako ja to shvatam, ti si odgovoran za mene. - E, pa, nisam.
U čemu je smisao da ti spasu život, kada nemaš nikakve zabave u njemu?
Slušaj, imam mnogo toga da uradim, u naredna četiri dana.
Ne želim, da me bilo ko prati.
Ti kažeš, da ti nešto dugujem.
Pa, ja to tako ne vidim, ali ako ti nađem neku damicu...
...i naučim te da ih startuješ, znači li to da smo poravnati?
U redu, da vidimo sad.
Pa, moraćemo da radimo sa onim što imamo.
Prvo, popravi svoju kapu.
Da vidim, daj mi neki primer te tvoje tehnike.
Ti si - ti, shvataš? A ja sam damica koja ide niz ulicu.
Priđi mi.
Damica sam, shvataš? Dolazim niz ulicu, a onda ti nastupaš.
Izvinjavam se, gospođice. Damo, da li bih mogao...?
O, nee. Ne.
Moraš malo više da budeš, kao ono: Grrr!
Slušaj, Bruklin, kada ideš u lov, važno je kako se osećaš.
Ako se osećaš poput miša, onda ćeš da tražiš sir...
...a to ćeš i dobiti. Ali, ako se osećaš kao vuk...
...ništa loše ne može da se desi, ti imaš svu kontrolu.
Hej, mornari, jedan od vas treba da pođe u stanicu sa mnom.
- Ko hoće? Ti ćeš valjati, hajdemo. - Hej, čekaj sad malo!
Molim, gospodo, nemojmo da stvaramo neke neprijatnosti.
Idem i ja sa tobom, Džo. Kako mi se ovo moglo desiti?
Baš kad sam počeo da se osećam kao - vuk!
Sekretarijat Mornarice će se oglasiti povodom ovog!
Vašington će čuti za ovo!
Ko je ovde nadležan? To je ono što hoću da znam!
- Brod na vidiku! - Jesi li ti tip, zbog koga su me dovukli?
- Izvinućete me, što ne ustajem. - Ko je glavni? U čemu je stvar?
- Šta vi to...? - Ako vam je bilo nezgodno...
...izvinjavam se.
Vidite, ovaj mladi čovek misli, da bi trebao da se pridruži Mornarici.
A mi mislimo - da bi trebao da ode kući!
S obzirom da neće da nam kaže, gde on živi...
...mislili smo, da bi možda mornaru...
Shvataš?
Znači, ti hoćeš da se pridružiš Mornarici, ha?
Da, da, gospodine.
Pažnja!
- Ime? - Don Martin, gospodine.
- Gde živiš? - 1515, Futhil Road.
Moj tata je bio u Mornarici...
...i rekao je, kad porastem, da se mogu i ja pridružiti!
A sad sam već odrastao, i želim to.
Pa, naravno, druže, ali...
Pa, vidi, to ide ovako. Postoje neka pravila u Mornarici.
Pre nego što te prime, treba ti pismo od mame i tate, koje kaže da si ti dobar.
Ali, ja više nemam ni mamu ni tatu?
Živim sa svojom tetkom, Suzi.
Mislite li da bi pismo od tetke, bilo dovoljno?
Da, naravno, to bi bilo savršeno. Zašto ne popričaš sa njom o tome.
Jedan od ovih momaka će te odvesti kući, pa...
- Ti! - Ali, ja sam dobio...
- Treba da budeš dadilja, uz sve ostalo... - Tetka Suzi mi možda neće dati pismo...
...ali, ako je vi zamolite...
- Biće bolje, da i vi pođete! - Oh, ne, ne mogu.
- Ideš i ti! - Ne, ne mogu...
Šta da radim sa Lolom?
Pretpostavljam da teta Suzi sad sigurno spava, a?
- Ne, nije još došla kući. - Onda su vrata, verovatno zaključana.
Da.
- Ali, mi možemo da uđemo. - Kako?
Onako, kako sam ja izašao!
Pazite, na moja kolica!
"Draga gđice. Abot, Donald je bio veoma dobar dečak."
" Brzo je zaspao. "
" Tako da sam otišla kući. Gđa. Marfi."
Doneću ti, neke slatkiše.
- Znam gde ih tetka Suzi krije! - Čekaj malo.
- Misliš li, da će tetka brzo da dođe? - Oh, naravno.
Kako to misliš, "oh, naravno"? Kako to znaš?
Pa, i ona ovde živi!
Znaš, ponekad priča baš kao i ti.
Slušajte, momci...
Ne bih hteo, da nešto loše mislite. Da ne mislite, da vas napuštam...
Pa, vi svakako trebate ostati, da pričate sa njegovom tetkom...
Pa, ja imam sastanak s devojkom, i nema smisla da svi mi ovde...
E, pa, to je sjajno. To je baš, savršeno!
On ima sastanak s devojkom. A sa čime on misli da se ja sastajem, sa patkom?
Do viđenja. Hvala, momci.
Bruklin, ja brišem, bebica je samo tvoja!
Džo. Hej, Džo!
Ne možeš me ostaviti ovde, šta je sa mojom ulogom vuka?
- Obećao si mi. - Meni si obećao, da ćeš pričati sa tetka Suzi.
Ako mi ti ne pomogneš, šta da radim? Šta će biti sa mnom?
U redu, u redu!
Koga on to zove?
Devojku.
Lola, dušo!
Zaboravio te?
Oh, medena.
Sa tvojom slikom, koju imam u mislima?
Pa, čak i preko telefona, mogu da vidim svaki...
Vidi, dah da ti kažem, šta mi se dogodilo.
- Našao sam neko izgubljeno dete. - Džo, nisam se ja izgubio.
Pa sam morao da ga vodim kući. Neće biti dugo.
Dok god ne budem došao tamo? O, medena, znaš da ću doći tamo.
Vidi, bolje da o tome kasnije pričamo, ha?
- Da, zdravo. - O čemu ćeš to pričati, kasnije?
Stvarima, mornaru. O stvarima.
Razumećeš to, kad postaneš stariji.
-Svi mi to stalno govore. - Da, tako su i meni to govorili.
Pa, jesi li nešto shvatio, kad si postao stariji?
Nisam.
Pitam se, šta li je to zadržalo tu tetku Suzi.
Šta li to stara dama može raditi napolju, ovako kasno?
Suzan, zar ne bi želela da si tamo gore?
Nikada mu nisam čula glas, da tako divno zvuči. Ima nešto, u vezi sa njim.
On uvek izvuče nešto više iz pevača. Dala bih sve, da radim sa njim.
Seci to! I štampaj sve!
U redu, deco, sad možete kući, i hvala vam mnogo, na ovom danas.
Nema poziva!
Laku noć.
- Gospodine Iturbi, ja... - Laku noć, Suzi!
Laku noć, Tome. Ja...
- Kako je to bilo, za kameru? - Pravo u nos, gospodine.
Reci mi, Bile, kad ćemo snimati onaj bugi-vugi?
- Laku noć. Hvala vam, mnogo. - Laku ti noć, draga.
- Laku noć. - Laku noć.
Zdravo, tetka Suzi!
Pa, šta vas je dovelo kući tako rano, stopala su se umorila?
- Šta? - Damice kao vi, ubijaju me.
Zar ne mislite ni na kog drugog, osim na sebe?
Ostavljate malog samog, dok se vi napolju zabavljate i jurite okolo.
Da li bi ste mi rekli, ko ste to vi, i šta radite ovde?
Ja sam samo momak koga je policija pozvala da pomogne, kad su...
...ovog malog našli kako luta sam bulevarom, to je sve.
To vas verovatno ne interesuje, zato ako se pomerite, gospođice...
- Dobro, samo trenutak. Ja ne... - Nemojte se izvinjavati.
Samo mi napravite mesta. Hajdemo, Bruklin.
Ali, ja...
- Zdravo! - Tetka Suzi.
- Ali, tetka Suzi... - Džo. Hej, Džo. Slušaj, mali sad plače.
Pa, ako bih ja morao živeti sa takvom damicom, i ja bih plakao.
A ja sam mislio, da je ona, nekako fina.
Damica koja tako ostavlja dete, nije ni malo fina.
Sačekajte malo, molim vas! Niste mi dali nikakvu šansu.
- Donald je objasnio i... - U redu, u redu.
Sve je ovo bila greška, i veoma vam je žao.
Ali, drugar i ja imamo planove, za ono što je ostalo od noći.
- Hteli bi smo da krenemo. - Ja nemam, baš ništa da radim?
Pa, mislila sam, ako vam ne smeta, da bi ste mogli malo da ostanete.
To je Donald, tako je uznemiren, a odavno mu je prošlo vreme za spavanje.
Dobro, naravno da hoćemo. Nismo se čak ni pozdravili.
Nešto nije u redu, Džo?
Mislio sam da si otišao!
Hej, hej, mornaru, šta je ovo? Šta je to sa tobom?
Zaboravio si na mene!
Na ono, što si mi obećao. Znaš već, na pismo.
Oh, naravno, pa pismo.
Vidite, to ide ovako.
Mali je hteo da se pridruži Mornarici, ali, ja sam mu rekao za pravilo.
Znate, za pravilo da mu treba pismo od njegovih, u kome se kaže da se slažu.
Donald je mislio, ako bi Džo tražio od vas to pismo...
Oh, Donalde, hajde da ti i ja o tome popričamo ujutro?
Ako mi ga sada daš, mogao bih da odmah odem sa Džoom.
Ti hoćeš da idem sa tobom, zar ne?
Pa, naravno, mali, ali...
Čekaj sad malo, ima još nekoliko stvari, koje ti...
...trebaju osim tog pisma, ti treba da imaš i...
Umeš li da čitaš i pišeš?
Ne, on to ne ume. On stalno glumi da ume.
Hoćeš da kažeš, da ne umeš da čitaš i pišeš?
Misliš li da Mornarica uzima nepismene?
Nikada?
Pa, možda ponekad. Ali, čak i neškolovani moraju znati bar da čitaju i pišu.
Ne, žao mi je, mali, to jednostavno neće ići.
Džo, pa šta sad ja da radim?!
Pa, prvo što moraš uraditi, je da ideš u školu i dobro da učiš.
Pre nego što to shvatiš, nećeš biti nepismen.
A sad, mladiću, kako bi bilo da ideš u krevet, ha?
U redu, ali hoću da me Džo stavi u krevet.
Oh, stvarno, Donalde.
Ne možemo više zadržavati ovu gospodu, oni imaju i svojih poslova.
Ne, nemaju. Oni su na odsustvu.
Rado ćemo ga staviti u krevet, zar ne, Džo?
Oh, hvala vam, ali već ste dovoljno učinili.
Džo?
U redu, u redu, ali nema odugovlačenja.
Hajde sad, ti pomoćniče, ti...
Sidro diži, dečko moj...
Sidro diži...
Hej, pravac u vreću, mornaru. Ulazi tu.
Džo, vratićeš se da me posetiš, obećavaš mi?
Naravno, naravno, takav je dogovor. Hajde sad, odmah u krevet. Hajde.
- Sve namešteno? - Ne, uvek dobijem pesmu pred spavanje.
Pogledaj, ko to hoće da se pridruži Mornarici.
Hej, slušaj, klinac, misliš li da neko peva mornarima za spavanje?
Ali, ja još uvek nisam u Mornarici.
Zato je u redu, da mi pevate.
Pa, u pravu je. On je u pravu.
U redu.
Ti mu onda pevaj.
Ipak, ti si ovde bio vođa hora, a ne ja.
Oh, Džo.
To sam ti rekao, u najvećem poverenju?
A ti si obećao, da to nikom nećeš pominjati.
Uspavanka
I, laku noć...
Sa ružama uz krevet...
Svetli anđeli...
Oko mog dragog...
...stajaće.
Lezi spokojno sada...
...i odmori se.
Neka ti taj san...
...bude blagosloven...
Lezi spokojno sada...
...i odmori se.
Neka ti taj san...
..bude blagosloven.
- Zaspali su. - I tvoj prijatelj?
Dobro, napravila sam nam kafu.
Oh, niste trebali. Mislim, sjajno je to, ali...
O, nije to ništa.
Nešto nije u redu?
Oh, ne...
- Vidi, vidi, jeste li lepo odremali? - Hajdemo, Bruklin.
- Ali, imam ovde kafu i sendviče? - Izvinite, moramo brisati. Hvala.
- Pa, bili ste stvarno jako fini. - Zaboravite, do viđenja!
Zbogom. Hvala. Hvala, još jednom!
Hej, Džo, ima nešto, o čemu treba da razgovaramo.
Znam, da ti se ovo neće svideti.
Sećaš li se, onog što si trebao da učiniš za mene?
Da mi nađeš devojku, mislim. Video sam, onu koju želim.
- Oh, ne. Ne, Bruklin! - Ali, Džo, obećao si mi.
U redu, obećao sam ti, ali ne i tetu Suzi.
Nisam ti obećao tetu Suzi!
Laku noć.
Ali, Lola, nije tako kasno. Nikada nije, baš tako kasno.
Oh, dušo, znam da si umorna, ali...
Kako to misliš, to je za moje dobro?
Dobro, medena, neću se ja razočarati.
Oh, dušo, ne bih ja to mogao, nikad.
U redu, u redu!
Ne, ne, ne, nisam siguran. Sutra možda već odem.
U dvanaest sati?
Ujutro?
Dobro, u redu, ako je to ono što želiš.
Do viđenja.
- Bože, Džo, to je baš bilo gadno. - Jeste. Požuri sad, ha?
- U šta se to Mornarica pretvara, drugar? - I sam se to pitam.
Reci mi, Džo...?
Džo, ne bih hteo da tebi kvarim, tvoje planove.
Hoću da kažem, sutra ne moramo tražiti devojku za mene.
Već smo našli, tetku Suzan.
Slušaj, Bruklin, nisam ti spasavao život, da ga predam takvoj curi.
Naći ću ti damicu, koja je baš prava dama.
A sad moramo naći negde mesto da prespavamo, zato, opusti se. Idemo.
O, zdravo, momci.
O, umukni!
- Ima par praznih dole, momci. - Hvala, drugar.
- Prva noć na odsustvu, momci? - Jeste.
Pa, hoćete li da pričate?
Naravno, ali imali smo problem, pokupili smo nekog klinca.
Jeste, da, a kakav je samo to klinac bio!
A kakva nas je samo mala čekala kući, kad smo došli tamo!
Na takvu nevolju bi trebalo da nalećemo svake noći u životu.
- Zdravo, Džo! - Zdravo, Pitsburg, kako si mi?
- Oh, dečko, kakav je ovaj grad! - Šta kažete na to?
Oderem stopala hodajuću celu noć, i završim sa kriglom piva.
Ne živiš kako treba.
O, nikada u životu nisam video, takve damice!
Ta plavuša...
Ne kažem, ništa nije falilo ni onoj tvojoj, crvenokosoj.
Oh, ne. Ne, ne. Bila je, prilično interesantna.
Oh, interesantna! Trebali ste da vidite, kako taj mali radi!
- Kažem vam, odveli smo te damice kući. - Odveli ste ih kući?!
- Polako u početku. Polako. - Polako.
Tražio sam poljubac, od svoje devojke.
- Ona je rekla - ne. - Preskoči te detalje!
- Šta se desilo? - Pa, kazaću ti.
Preklinjao sam je...
Tako on uvek počinje.
Molio sam je...
Trebali ste videti, tog dečka.
Rekoh joj, "Dušo, izađi iz te svoje školjke."
Rekao sam joj, "Možda ćeš otkriti, koliko je sjajno."
Kakva tehnika!
Raspravljao sam se...
Nisam video tako tvrdoglavu damicu, u celom svom životu.
Pretio sam joj...
A ima i te kakve mišiće, da.
Rekoh joj, "Ne možeš me ovako, poslati kući."
I konačno, dobio sam taj poljubac.
Reci im, Bruklin. Reci im - kako to ide.
Ona me je preklinjala...
- Zaista? - Zaista. Istina je!
Ona me je molila...
Kleknula je na kolena, pred njim!
Rekla mi je, "Dušo, izađi iz te svoje školjke."
Oh, ovaj dečko je bio, senzacionalan!
Rekla mi je, "Možda ćeš otkriti, koliko je sjajno."
- Reci im sve, Bruklin! - Pa, govorim im.
Ona se raspravljala...
Kakva divlja mačka!
Pretila mi je...
Skoro da je izvukla pištolj, na tog dečaka!
Reče mi, "Ne možeš me ovako, poslati kući."
I šta se desilo?!
Konačno je dobila, svoj poljubac.
- Gledaj sad, ovo. - Napravite im mesta, momci.
Kako smo se dobro, večeras proveli!
Kakva gozba, kakav san! Kakve damice!
A ona još živi sama!
Koliko je sati?
O, još uvek je rano.
Da, znam, ali koliko je sati?
Šta se desilo, s tim satom?
Telefon! Gde nam je telefon?
Halo. Halo, Lola. Slušaj, medena, ja... Dobro, onda, ko je to?
O, dobro, slušaj, ovde je Džo Brejdi. Gde je Lola?
Je li ostavila neku poruku za mene?
Nije bitno, šta ti misliš! Šta je Lola rekla?
Pa, šteta i za tebe sestro...!
Hej. Hej, ne spuštaj mi tu slušalicu!
Samo joj ostavi poruku, hoćeš? Reci joj da ću zvati u 10...
Zaista, Džo, mogu sve da ti objasnim.
Samo mi daj malo vremena, sve mogu da objasnim.
Spavao si kao beba, a ja nisam hteo da te uznemiravam.
Znao sam, da ti veoma treba odmor! Znam da ne izgledaš dobro, ako se...
Džo, upomoć! Pomoć! Pomoć!
Džo, upomoć!
To je protiv svih pravila, stvarno, ali, mislile smo - samo ovog puta...
...trebalo bi da poslužimo doručak, ovamo gore.
Napokon, vi ste toliko toga prošli?
Oh, hvala vam, mnogo.
Mora da cenite takvog druga, kao što je Klarens.
Znate li, da jutros nije dao nikome, ni jedan zvuk da napravi?
Išle smo tiho, kao mali miševi, samo da vas ne probudimo.
Nikada nisam videla, takvu odanost.
O, nemojte misliti, da to ne cenim. I nemojte misliti, da mu to neću vratiti.
Oh, sigurna sam, da to Klarens i ne očekuje.
O, ne. Stvarno, ne očekujem. Mrzim i pomisao na to.
Ti jadni, jadni dečko.
Četrdeset osam dana i noći, na splavu.
Zar to nije uzbudljivo?
Ako želite još kafe, samo nam recite.
- A izgleda mi, tako stidljiv? - Znam, baš je sladak.
Džo. Džo, zar ne misliš da bi trebalo da pojedemo, malo ove hrane?
Veoma brzo se hladi, znaš?
Zašto ne probaš, ova jaja? Veoma su dobra.
Džo, ostavio sam ti brijač kod tuša, tamo su i peškiri...
Klarens, možeš me čekati i šeniti.
Možeš mi glancati cipele, možeš mi biti i rob.
Ali, Klarens...
...to ti neće uopšte vredeti.
Jer ti ja neću pomagati sa tetom Suzan. Shvataš li?
Ali, Džo...
Džo, nije to zbog tete Suzan, to je zbog Donalda.
Obećao si mu, da ćeš doći da ga posetiš.
Pa, to je kao kad prekršiš časnu reč...
...datu celoj američkoj Mornarici!
Klarens...
...ja se ne vraćam u tu kuću!
Vidi, ako ti zakažem sastanak sa njom - izravnati smo.
Ništa ti više ne dugujem, je li tako?
U redu. Evo, uzmi sve ovo.
Napravićeš utisak!
Daj, da te pogledam.
Pa, moraće da bude dovoljno.
A sad, potrudi se, hoćeš?
- Zdravo, tetka Suzi! - Šta...
Zdravo. Zašto ne uđete?
Obećali smo Donaldu, da ćemo se vratiti, pa...
Bruklin je proveo celo popodne, u nabavljanju igračaka.
Oh, to je jako ljubazno od vas.
- Hajde da ih ovamo stavimo, ha? - Gde se on krije?
Donald? Oh, on je sad u školi.
Zahvaljujući vama, danas je otišao, skoro sa voljom.
O, dobro.
Recite mi, zar niste malo mladi, da bi ste sasvim sami podizali dete?
Pa, ja sam mu jedina porodica, koju ima.
Majka mu je umrla, dok je još bio beba, a onda mu je umro i otac.
Njegov otac nam je ostavio ovu kuću, i to nam je dosta pomoglo.
Vidite, ja radim, i to me sprečava da...
...budem sa Donaldom, koliko bih to želela.
Nikada ne znam , kada će me koji studio pozvati.
- Jao, jeste li glumica? - Htela bih da budem pevačica.
Ali, za sada radim sve dodatne poslove u filmovima.
Jeste li ikada dobili šansu, da nešto i zapevate?
Ne, ali tamo ima nekih stvarno sjajnih muzičara.
Tamo su Stokovski, pa Hoze Iturbi, i ljudi poput njih, koji rade za filmove.
Uvek postoji šansa, da ću možda zapevati za nekog od njih.
- Je li bilo sreće, do sada? - Ne.
To je grozno. To je užasno.
Hvala ti, Klarens.
Oh, nisam znala, da je tako kasno.
Molim vas, oprostite mi, ali stvarno moram da požurim da se obučem.
Žao mi je što ste se mimoišli sa Donaldom, on će baš biti razočaran.
Pa, što se toga tiče, nismo došli da vidimo samo Donalda, mi...
Klarens, reći ću joj, svidelo se to tebi ili ne.
Klarens cele noći nije spavao, znate.
A znate li zašto? Jer je razmišljao o vama.
Zašto, Klarense?
Rekao sam mu, da ćete ga razumeti kako je to - naći se u stranom gradu...
...kad ste već dugo bili, na moru.
"Ona će to razumeti," rekoh mu ja, "kako je to važno...
...kada konačno dobiješ malo odsustvo, da upoznaš nekog..."
Klarense, želiš li da me izvedeš? Da li je sve ovo zbog toga?
- "Ona je devojka sa srcem," rekoh ja... - Dobro, volela bih to.
Zaista?
Volela bih da možemo večeras, ali zauzeta sam.
- Dečko? - O, ne.
Samo neko, koga sam srela u studiju.
Trebao bi već da stigne, zato moram da požurim, da se obučem.
Ali, ozbiljno ste mislili, kad ste rekli ono za naš izlazak?
Pa, naravno. Bilo koju noć, kad ste slobodni, samo me nazovite.
Do viđenja. I hvala vam još jednom, zbog Donalda.
- Do viđenja. - Do viđenja.
Znaš, kladim se da ona nije baš tako loša.
Bože, drago mi je što ti se ona sviđa.
Nisam rekao da mi se sviđa, rekao sam da nije tako loša.
Jesi, ali kad tako nešto dođe od tebe...
Pa, ako se on sviđa teta Suzi, onda mora da je tip u redu.
Uh, to su baš lepa kola, zar nisu?
Hej, šta je to sa tobom? Zar nisi nimalo zabrinut?
Jednom kad bude izašla sa njim, dići će nos od bilo kog mesta gde je mi...
Mislim, gde bi je ti odveo.
Vidi, meni to ništa ne znači, ovo ti govorim za tvoje dobro.
Jednom kad izađe sa njim, brate, tebe više nema!
- Bože, stvarno to misliš, Džo? - Naravno.
Ne postoji ništa, što bih ja tu mogao da učinim.
Bruklin, uvek postoji nešto, što možeš učiniti - sa bilo čime!
Hajdemo.
Jetse li vi hteli da vidite, gđicu. Abot?
- Ona se gore oblači, pozvaću je. - Oh, ne bih ja to radio, brajko.
Suzi ne voli da joj smetaju, kada se oblači.
Jeste, ne voli to.
- Nešto nije u redu, stari? - O, ne. Ništa, uopšte.
Dobro, onda se skrasi negde, stari, počinješ da me nerviraš.
Ime mi je Bertram Kraler.
Bertram?
Jeste li vi... dobri prijatelji sa gđicom. Abot?
A, moglo bi se... to i tako nazvati.
- Jeste li vi? - Tek sam je upoznao.
Izvodim je, na večeru.
Možda znaš šta radiš, Bertrame, ali...
...ne verujem da će se to svideti ostalim momcima.
Izvinite, molim? Ostalim momcima?
Mornarica. Mislim da im se neće svideti, što se Suzi toliko... razgranala.
Ali, ja baš i ne...
Gđica. Abot zna mnogo ljudi iz Mornarice?
Možda ima i nekih koje ona ne zna, recimo tuce, ili dva možda.
Čudna je to stvar.
Ukrcaš se, na neki novi brod...
...ne znaš nikog živog, čak si nekako usamljen.
A onda negde neko kaže, "Je li neko skoro video Suzi?"
I odjednom, svi počnu da pričaju o njoj, svi se znaju.
Znaš, nekako je to domaćinski, ako znaš na šta mislim?
Da. Da, znam. Ali, dobro, izgleda mi kao baš mirna devojka.
Suzi? Mirna?
Pa, u pesmi se tako ne govori o njoj - kad je momci zapevaju.
Nisu ni jednom pomenuli reč "mirna".
Pevaju pesmu o njoj? Mornarica ima pesmu o njoj?
- Naravno. - Ne mogu da verujem u to.
- Dobro, u redu. - U redu, dajte mi da je čujem.
Pa, mislim da ne bi trebao, Bertram. To je isključivo za mornare, shvataš?
Da. Da, to nije tvoj tip pesme.
Insistiram da je čujem.
U redu, Bruklin, ako čovek insistira, zasvirajmo.
Ali, Džo, mislim da ne bi trebali?
- Samo napred. Zasviraj tu Suzi pesmu. - Dobro, počni, dok ti ja nađem tonalitet.
Kad bi ti znao Suzi, kao što ja znam Suzi...
Oh, oh, oh, kakva je to cura!
Ona nije toliko izbirljiva, Ne, nije naša Suzi.
- Oh, oh... - Suzi je bila na pruzi...
- Kada Suzi poljubi... - To nikad ne omane...
Kada Suzi poljubi...
Ona ti oduzme vetar iz tvojih jedara...
- Zato, da zaključimo... - Čuvaj se Suzice...
Oh, oh, oh, kakva je to cura!
S je za samostalnost...
Koju ona nimalo nema.
U je za, Uh, znaš na šta mislim!
- S je za... - Samostalnost?
Koju ona nimalo nema.
I je za njen irski osmeh...
Njen irski osmeh...
E je za nestrpljivost, da nas zadovolji.
Tako je i osvojila, svoje Mornaričko - E!
Kad sve to zajedno spojiš...
To znači - Suzi.
Slađanu dragu, svih momaka sa mora!
Oh, ta Suzi, baš i nije sklona tuzi...
Ona nije izbirljiva, ne možeš je izgubiti...
- Nije je briga ko si, - Mislim, ako si od koristi.
Vrteće ti se u glavi, posle samo jednog sastanka sa - Suzi!
Kad je povedeš kući, oko 22h...
Još jedan tip čeka tamo, da izvede opet našu Suzi.
- Zato, da zaključimo... - Čuvaj se Suzice...
Jer, ona pripada i meni i tebi...
...i celoj američkoj Mornarici!
S, S-U, S-U-Z...
...S- U-Z-I, S-U-Z-I...
E, pa, pa, stvarno!
Ne znam, šta mu je uopšte, a ti, Bruklin?
Da, a voleo bih da ne znam.
Hoćete li preneti gđici. Abot, da gdin. Kraler žali što...
Šta to žali? Šta je sad bilo, za ime sveta?
Šta vas dvojica ovde radite?
Gdin. Kraler žali, šta?
Bojim se, da se desio neki nesporazum.
Znajući vaš ukus, onako kako ga sad znam, siguran sam da ovakva večera...
...kakvu sam planirao, ne bi bila od interesa za vas.
S-U-Z, S-U...
Ali, gdine. Kraler, ja...
Šta ste mu to rekli?
- Kakve to sad veze ima? - Volela bih da znam.
- Šta ste mu to rekli? - Nekako sam shvatio...
...da ste se složili sa njim... Nije to bio Bruklin, stvarno. Ja sam to.
Ali, ne razumem, zašto ste mislili da sam se... složila sa njim?
Pa, mislio sam da će vam biti drago, da vas izvučemo iz njegovih kandži?
- Mislio sam, bićete nam zahvalni... - I vi ste mislili, da ću biti zahvalna?
Pa, da, možda, ja... Mislim, da sam ja dama, i da taj...
Da ste vi dama, i da čitavu godinu pokušavate nekako da dođete do...
...i konačno upoznate čoveka, čija je majka u Društvu Filharmonije...
...a koji bi mogao da vas predstavi, veoma važnim ljudima?
Ljudima, kao što je Iturbi. Mislim...
...mislim da je to najzlobnije, i najokrutnije...
Ne plačite. Molim vas, nemojte plakati.
Tetka Suzi?
- Oh, odlazite. - Ne.
Žao mi je. Nisam imao prava da isteram Bertrama, bez vašeg odobrenja.
Stvarno, žao mi je. Molim vas, nemojte plakati.
Oh, znam ja da niste mislili ništa loše...
...ali, stvar je u tome, da možda više nikad neću dobiti drugu šansu.
Naći ćemo mi, bolju šansu za vas! To jest, Klarens je ima.
To je... Pa, to je iznenađenje.
- Dobro, kakvo iznenađenje? - O, on vam to nikad ne bi rekao.
Takav vam je, Klarens.
Ali, znate li šta je radio, pre nego što je otišao u Mornaricu?
- On je bio pomoćnik... - Džo!
Džo, seti se šta si mi obećao?
U redu. Bar joj mogu reći, da si se bavio muzikom, zar ne?
A bio je, krupna zverka!
Eto, kad ste otišli gore da se presvlačite, rekao mi je:
"Znaš, ako bi joj nešto koristilo, da upozna tog Iturbija...
...pa, napokon, on je moj prijatelji i..."
- Zar jeste, Klarens? - Oni su - drugari!
U stvari, jednom sam čuo Iturbija kako kaže:
"Ja bih trebao da budem zahvalan tebi, Klarense!"
Sećaš se? U San Diegu?
Dobro, znaš li šta je Klarens tamo uradio?
Otišao je do telefona, i pozvao svog drugara Iturbija...
...i sredio da ti dobiješ audiciju, to je sve.
Oh, Klarense, nisi valjda?
Dobro, kada...? Kada je rekao, da će to biti?
- Kada? - Samo napred, reci joj kada, Klarense.
Subota. Subota ujutro, u 11:15.
Oh, Klarense.
Izvinjavam se.
To je najlepša stvar koju je neko ikad uradio za mene i ja...
Šta je još on rekao? Šta si mu ti ispričao o meni?
- Šta će on...? - Gledajte, imam jednu ideju.
Nee!
On ima toliko toga da ti kaže, zašto ne bi ste izašli...
...večerali negde i razgovarali o tome?
- Mislim da je to, divna ideja! - Dobro, ali ideš i ti!
- Molim te, hajde, Džo? - Vidiš...
...ti nemaš šta da radiš do 10:00, sećaš se?
- Džo! - Zdravo, mornaru.
Došao si! Došao si!
Nemoj mi reći da si bio u školi, sve ovo vreme?
Naravno, ostao sam da kažem učiteljici, zašto moram da učim za Mornaricu.
Ona o tome, ne zna baš mnogo.
Misliš, zadržao si učiteljicu, sve do sada?
- Naravno. Zdravo, Klarens. - Zdravo, Donald.
Idemo, odvešću te kod gđe. Marfi.
- A mi izlazimo. - Hoću i ja da idem!
- Oh, ne, nećeš. - Ali, moram da pričam sa Džoom!
Možeš i drugi put pričati sa Džoom.
- Kada? Sutra? - Naravno, naravno.
Doći ćeš po mene, u školu?
- Tetka Suzi sutra dolazi. - U redu, obećavam ti.
Pođimo, dragi.
Hej, neznalice. Hteo si sastanak sa njom, jesi li?
Hteo si da budete nasamo? Zašto onda i mene tu vučeš?
Zato što ne znam, šta mi je to telefonom rekao Iturbi?
To je bunar želja.
Svaki put kad prođem, uvek ubacim novčić i poželim želju.
Zahvaljujući tebi, ispunila mi se želja.
Oh, treba li i dalje da ubacujem novčić?
Bolje da igraš, na sigurno.
Sad je red na tebe.
Ne, ne, ne ja. Imam teoriju koja se zove - "Ne želi, već ostvaruj."
Odlučiš šta želiš, a onda odeš i uzmeš to.
Idemo.
- Oh, ne, ne opet enčilade! - A šta drugo?
Enčilade za sve nas, sa svim ukrasima!
U redu.
- A sad, slušajte, gospodo, ja častim. - Ali, ne možeš se trošiti na nas.
- I neću. - Šta ćeš onda? Prati sudove?
- Polirati srebrninu? - Ribati podove?
To mi zvuči, sasvim razumno. A sad, slušajte, ostanite ovde...
...i, šta god da se desi, budite samo hrabri.
- Sve ti je namešteno, a ja idem. - Ne možeš me ostaviti samog.
Kako ćeš je ikad upoznati, ako nikada nisi sam sa njom?
Osim toga, hoću da telefoniram Loli.
Sada će nam, gđica. Suzan Abot pevati!
Ljubomora...
Stalno me povređuješ...
Ponekad se pitam...
Da li sam to pod nekom čarolijom?
Dovoljna je i melodija...
Koju ne zna niko, osim mene...
Koja je osvojila, tvoje srce...
Ali, kad muzika počne...
Moj mir se raspada...
Od trenutka kad zasviraju, te labave strune...
I mi se predamo...
Njenom šarmu još jednom...
Ta ljubomora...
Koja me muči...
Esktaza je...
Misteriozna patnja...
Igramo uz taj tango ljubavi...
Tvoje srce tuče uz moje, dok se njišemo...
Tvoje oči mi daju odgovor, o kom sam sanjala...
Tako meke reči, tvoje okrutne usne...
...nikada neće izreći.
Bojim se, da će muzika prestati...
I razbiti čini koje me vode.
Da bih poverovala...
Kada tvoje oči, samo varaju...
A samo je tango, taj koga ti voliš...
Da bih poverovala...
Kada tvoje oči, samo varaju...
A samo je tango...
...taj koga ti voliš.
- Gde je telefon? - Oh, odmah ovde gore.
Bože, mislim da ste baš divni, zaista.
Džo je otišao da telefonira.
- On je baš zauzet momak. - Jeste?
On je najveći vuk, u čitavoj Mornarici!
Da, zovu ga - morski vuk.
Pa, tako se to kaže.
Klarens, da li ti shvataš - da ja ne znam baš ništa o tebi?
Mislim, osim toga što si fin...
...ali, ispričaj mi nešto o sebi?
Pa, fin sam.
Dobro, kakav to posao radiš u Mornarici?
- Posada topa. - Da li je to, interesantno?
U neku ruku.
- Pa, nedostajao si nam! - Suzita...
...ovog puta, nije bilo loše. Bilo je sjajno.
Pa, imam divne novosti za vas.
Pogodite, za koga ću pevati ove subote ujutro u 11:15h?
Hoze Iturbi. Onaj, Hoze Iturbi!
- Ne? - Da.
Klarens mu je jedan od najboljih prijatelja, i sve mi je sredio.
Čekaj, da požurim. Moram reći Mami. Moram reći i Pedru. Moram reći Manuelu.
- Moram svima to da kažem! - Ali, to je samo audicija...
Ne vredi, sve će to biti na ulici, za manje od 5 minuta.
Suzan, misliš da to treba reći ljudima?
Znam, da ti imaš divan glas...
Da, ali šta ako sve ne prođe onako kako bi trebalo?
Pa, vi ste mi dali tu mogućnost, i želim da svi znaju za to.
Ako ne uspem, to... Pa, pravo bi bilo da oni znaju i za to.
Da, verovatno je u pravu.
Hej, Klarense, zašto ne igraš sa Suzan?
Naravno. Želiš li? Mislim, ja bih hteo, ako i ti želiš.
Volela bih to.
Ja znam samo valcer...
...a ovo nije taj...
Pa, šteta. Možda će kasnije svirati i to.
Znaš, čudan ste to tim, vas dvojica.
Klarens je tako stidljiv...
...a ti si tako...
Pa, ti si morski vuk. Klarens mi je rekao, da jesi.
Jesam, ali, damice prilično lude i za njim.
To jest, fine damice.
A za tobom, ne? Mislim, fine damice?
Pa, ja sam sve u svemu drugačiji momak. Znaš, ja...
Pa, ja nikad nisam ozbiljan u vezi tih stvari...
...ali, pa, Klarens, on je tu uvek na nivou.
U redu, u redu, znam da sam trebao probati, ali nisam.
U redu, pa šta, kukavica sam.
Ne znam zašto, reci mi ti.
Čuj, mudrače, ne znam zašto se uvek smrznem - kad me ona pogleda?
Zašto li se ljudi tako ponašaju, u prisustvu drugih ljudi?
Zašto se bilo šta dešava?
Zbog čega sunce zalazi?
Zbog čega, mesec izlazi?
Šta to tera plimu, da se seti i sakrije se.
I zašto, uskoro opet dolazi?
Šta tera zvezdu na pad?
I gde to ona pada?
Zašto nas njen let tera, da zastanemo u noći?
I poželimo, što svi radimo?
I šta to drži oblake zajedno?
Zbog čega je nebo, tako plavo?
Zbog čega sunce zalazi?
Zbog čega, mesec izlazi?
Da li je to, moja ljubav...
...prema tebi?
I šta drži oblake zajedno?
Zbog čega je nebo, tako plavo?
Zbog čega sunce zalazi?
Zbog čega, mesec izlazi?
Da li je to, moja ljubav...
...prema tebi?
Bože, pevate kao slavuj!
- Bruklin! - Da, kako ste znali?
- Fletbuš! - Samo tako. Grinpoint.
- Pa, ko bi to rekao?! - Pa, ko bi to rekao?
Zamisli, da sretnem damu koja je čak iz Bruklina?
Zar nije mali ovaj svet? Tako je moja stara govorila.
Hej, gospodine, bolje sedite, a? Zbog upravnika.
- Bože, zar ste potpuno sami? - Ne, tu sam sa curom. Ona pleše.
Oh, on mi je najbolji prijatelj.
U redu, možda i znaš šta radiš.
Ona je sjajna, ah, takva devojka! I kakav samo glas ima.
Da, divna je ona.
Ona je najljupkija...
Samo, znaš šta? Sa njom ne mogu da pričam.
Uopšte ne znam da pričam, sa devojkama. Ne znam šta da kažem.
Šta je to sa tobom? Pa pričaš sa mnom, zar ne?
Oh, ti...
Oh, mislim... Mislim, ti si drugačija. Ti si iz Bruklina.
Da, jesam, znam.
Većinu devojaka je tako lako prozreti, znaš?
- Zar jeste? - Jeste, ali ti si...
Jednom kad pogledaš, kao da znaš sve odgovore...
...a onda 10 minuta kasnije, ponašaš se kao malo dete.
Baš kad momak pomisli, da treba da ti kupi neku lutku...
...Ili sladoled, ili tako nešto...
...onda odjednom ti si ponovo sva odrasla.
Jesam li?
Jesi.
I onda sve postane nekako pomešano i interesantno.
Mislim... Pa, to je Klarens rekao o tebi.
Znaš, on stalno razmišlja o tebi.
Je li?
Jeste.
Da.
Sve vreme.
Valjda ćemo se videti onda, sutra uveče u restoranu?
- Ako ti ne smeta, da opet idemo tamo? - Oh, ne smeta mi. Sjajno je to mesto.
Dobro.
Dobro...
Bilo je to divno veče...
...i ne znam, kad sam to bila tako srećna.
Laku noć.
Džo, jesi li čuo šta je rekla? Nikada nije bila tako srećna.
Jeste, i ako na trenutak prestaneš da razmišljaš...
...možda ćeš shvatiti, i zašto.
- Misliš, zbog Iturbija? - Da.
Zašto ne bi bila srećna, sa velikom, divnom audicijom...
...koju si joj sredio?
Iznenada, srce mi zapeva...
Kad se setim, malih stvari...
Načina kako si plesao, i čvrsto me držao...
Načina kako si me poljubio, i rekao laku noć.
Ludosti koje smo govorili i radili...
Koliko je zabavno bilo, biti sa tobom.
Magično uzbuđenje, koje je u tvom dodiru.
O, dragi, toliko te volim.
Taj tajni način, kako si mi pritisnuo ruku.
Da mi daš na znanje, da razumeš.
Vetar i kiša, koji idu niz tvoje lice.
Svet bez daha, u tvom zagrljaju.
Tvoj mali osmeh, poluiznenađenja.
Zvezdani sjaj u tvojim očima...
Kad se setim, svih tih malih stvari...
Iznenada...
Srce mi zapeva...
Da, gdine. Banik, razumem.
Moraš imati propusnicu da bi ušao, mornaru.
Odmah ću se pobrinuti za to, gdine. Banik. Da, gospodine.
- Gdin. Iturbi radi ovde? - Da.
- Pa, hteo bih da ga, nekako, vidim. - Da li vas gdin. Iturbi očekuje?
- Pa, baš i ne. - Dobro, žao mi je, onda je nemoguće.
Moram da razgovaram sa njim, važno je. Makar i na minut, možete li?
Stvarno, ne mogu ništa. On je veoma zauzet. Na sceni je i snima.
Gospodo, linija 95, molim.
- Zavrti, Džime, molim te. - Brzina.
I tako je admiral izašao na palubu, i rekao mu, "Tobžijo Druge Klase...
...Džo Brejdi, šta misliš, šta treba da uradimo?"
Onda mu je Džo rekao, "Pa, gospodine..." Zato što, čak i u bitki, ako...
...pričate sa admiralom, morate mu reći - "gospodine".
I tako je Džo rekao... Džo! Dođite, deco, ovo je Džo!
Zdravo.
- Upravo sam im pričao o tebi. - Da, tako sam i čuo.
- Gde je tetka Suzi? Mislio sam, ona će... - Morala je da ode u studio!
Slušaj, Džo, rekao sam deci, da ćeš nam pričati o svim tvojim avanturama.
Oh, gledajte, ja... Zaista...
U redu, u redu. Sedite, sedite sad dole.
Oh, dečko!
Reci nam, kako si dobio svoju medalju.
U redu, pričaću vam kako sam dobio svoju medalju.
A sad, zatvorite svoje oči...
...i pokušajte da zamislite, najlepši dan koji ste ikada videli.
Najzeleniju travu, i najraspevanije ptice...
...i najsjajnije sunce. Možete li to da vidite?
Daaa!
Dobro. A sad, pokušajte tu da zamislite i mene, kako hodam, sviram u sviralu...
...srećan, da ne mogu biti srećniji. Vidite li me?
Daaa!
Dobro. Naravno, tada sam bio početnik u mornarici...
...i nosili smo, bela odela.
Sa plavim prugama, i bele kape, sa malom crvenom loptom na vrhu.
Oh, bio sam tako srećan, da sam trčao i skakao...
...okretao se i svirao, samo radi zabave.
Bože, tako sam se lepo osećao.
Bio je to divan, predivan dan.
Kada, iznenada, nagazio sam na veliku rupu i pao sam...
... pravo do njenog dna!
Izgledalo je, kao da sam u nekom dugom tunelu.
Pravo napred, video sam svetlo, pa sam krenuo prema njemu.
Konačno, stigao sam do kraja, i našao sam se u čudnoj zemlji.
Izgledalo je...
Pa, izgledala je kao sa stranica neke knjige bajki...
...i sve je bilo mirno i tiho...
...kao i vaša soba noću, kad odete na spavanje.
Halo!
Halooo!
Ima li nekog ovde?
Nema muzike?
Ne mogu ni da pevam, ako to poželim?
Mogu li da igram?
- To je zakon, to je zakon, to je zakon! - To je, užasan zakon!
Pevaću i igraću kad god to hoću! Nema zakona u zemlji, koji me drži mirnim.
Mladi čoveče, postoji takav zakon.
Naš kralj nam zabranjuje, da pevamo i igramo.
Čekaj. Gde boravi to čudovište od kralja...
...koji ljudima ne dozvoljava, da igraju i pevaju?
U onom zamku, ali niko ne može da stigne do njega.
Veruj u mene, časni prijatelju! Doneću kraj vašoj tuzi!
- Zdravo. - Zdravo. Ko si ti?
- Šta ti ovde radiš?! - Samo mornar, koji je došao u posetu.
Zašto si tužan?
- Nisam ja tužan. - O da, jesi.
- Ma, nisam! - Jesi, itekako.
- Nisam. - Da, jesi.
Usamljen sam.
Pa, zaslužuješ da budeš usamljen.
Usamljenost je čak, previše dobra za tebe.
Kad donosiš takve zakone, ne daš ljudima da pevaju i igraju...
...zar se ne stidiš samog sebe? - Morao sam to.
- Kako to misliš - morao si? - Pa...
Kralj mora da radi sve što i njegovi podanici, znaš? Samo bolje.
Pa, ja ne znam da pevam i igram, zato sam morao dati zakon. Morao sam.
Ma, znaš ti da pevaš i igraš. Svako to može.
Dobro, ne svako ko je loše volje, i namrgođen i gunđa.
Ali, svako ko ima veliko srce, toplo i srećno, on to može.
Hajde sad. Pokušaj, bar na trenutak. Pokušaj da budeš srećan.
Ako brineš, ako brineš...
- Ako mučiš svoju glavu... - Ja to radim.
Neće ti pomoći, neće ti pomoći...
- Povrediće te, umesto toga. - Zar hoće?
Mrzovoljni i oni koji stenju, ljuti i oni koji jadikuju...
- Oni baš nisu fer! - Znam to.
Ako ne možeš biti veseo i radostan, zaključaj sebe u samicu!
Misli te povređuju, misli te samo povređuju...
Budi ugodan momak!
Možda ti se čak, bude i svidelo.
- Ako bar pokušaš! - Pokušaću.
Mogao bi se smejati i pevati, i igrati. Veselo, kao neki patuljak.
Ali, ne očekuj previše pomoći, ako sam sebi ne umeš pomoći.
- Hoćeš li pokušati? - Da, ako mi pokažeš?
- Pokazaću ti. - A ja ću pokušati.
Dobro. Jedan, dva, tri, četiri.
- Jedan, dva, tri, četiri! - Jedan, dva, tri.
Jedan, dva, tri!
- Vidiš li? - Lako je!
Vidite me. Ja plešem!
- To je divna priča. - I, tako sam dobio svoju medalju.
Žao mi je, odmor je gotov.
Do viđenja!
Džo? Džo?!
Šta bi ti najviše voleo, kao poklon?
Pa, nemoj da kažeš tetka Suzi da sam ti rekao, zato što je to tajna...
...a ona mi je rekla, da ste joj ti i Klarens sredili nešto sa nekim...
...čovekom da dobije novi posao, i zaradiće dosta novaca.
Zato će nam ona svima kupiti, najlepše poklone na svetu.
Džo, šta bi ti voleo, najviše od svega?
Pa, razmisliću malo o tome, i javiću ti.
Nemoj da kažeš tetka Suzi, da sam ti rekao, znaš?
Ne, ne, neću.
- Zdravo, Bruklin. - Zdravo.
Džo! Baš mi je drago, što te vidim.
Pusti sad mene. Šta ćemo sa tobom?
Imam osećaj, da nisi uspeo da vidiš Iturbija.
Potonuli smo. Ne mogu da prođem kroz tu kapiju.
Kako to misliš, ne možeš?
Gledaj, Džo, zaista je tako. Pokušavao sam i pokušavao, ne vredi.
Moraš da imaš zakazano, ili tako nešto.
- Zdravo. - Da?
Ime mi je Džo Brejdi, želeo bih da vidim Hozea Iturbija.
- Da li vas on očekuje? - Da.
Samo trenutak, daću vam njegovu sekretaricu.
Hvala vam, mnogo.
Halo, Džin? Gospodin Brejdi, iz američke Mornarice...
...želi da vidi gdina. Iturbija, kaže da ga on očekuje?
Bože, ne znam, Džo.
Ponekad kad te gledam, imam osećaj kao da sa mnom nešto nije u redu.
Vidiš, Brukline, samo treba da naučiš da se ne bojiš, to je sve.
Hej, ti! Ti, stani tamo! Čekaj malo!
Hej, imam propusnicu. Brukline, imam propusnicu!
Čekaj malo. Stani!
Čekaj malo! Hej, čekaj malo!
- Stani! - Brukline!
- Izgleda, da su svi izašli. - U redu, idemo!
Oprostite, možete li mi reći, gde je kancelarija gdina. Iturbija?
- Naravno, pravo tamo. - Hvala.
Gospodin Brejdi?
Očekujem gdina. Iturbija, svaki trenutak. Zašto ne sednete?
Hvala.
- Jeste li skoro bili na moru? - Jesam, sad sam na odsustvu.
Pretpostavljam, da se sad odlično provodite?
Moje ime je Suzan Abot, i neko mi je zakazao sastanak...
...za audiciju kod gdina. Iturbija, ove subote...
- Pričate li sa mornarima, damo? - Zdravo, Džo. Šta ti radiš ovde?
Klarens je malo časkao sa Hozeom, a ja sam ga čekao.
Ali, pustimo sad to, možemo otići na kolu?
- Samo sam htela... - Gđice. Abot, bojim se da...
Sačekajte, to je u redu, Džin. Recite gdinu. Iturbiju da će se vratiti.
- Ali, gdin Iturbi nije... - Ne brinite, vratiću se i ja!
Recite mu, da me sačeka.
Tetka Suzi, umalo si napravila užasnu grešku.
Samo sam htela da pitam gdin. Iturbija, postoji li neka pesma koju...
...treba da pripremim, za audiciju?
Upravo to sam i mislio, da hoćeš.
Čoveče, dobro je što sam bio tamo, da te sprečim.
Veruj mi, tetka Suzi, možeš me držati za reč.
Ne bi trebala da mu prilaziš, dok sve ne bude spremno.
Ali, Džo, zašto?
Pa, vidiš, ako ga sada vidiš, pokušaćeš da pričaš sa njim.
On je ljubazan, ali je zauzet! To ti jednostavno, neće valjati.
Ali, ako sačekaš do subote, u 11:15...
...Iturbi tad očekuje nekog od velikih, važnih ljudi.
Umesto toga, ulaziš ti. Potpuno si doterana.
Izgledaš kao, milion dolara!
Samo napred, tetka Suzi. Veruj mi, oborićeš ga, ha?
Hajdemo, mornaru, dugujem ti kolu!
Ti mu dođeš kao Klarensov anđeo čuvar, je li tako?
Mislila sam, kako...
Pa, uvek si sa njim, i pričaš samo o njemu. Zašto, Džo?
Pa, ja... shvatio sam da mu treba devojka...
...ali, Klarens nije hteo bilo koju devojku...
...želeo je neku o kojoj može da razmišlja i da joj piše...
...i znaš već, da joj se vraća.
Izgleda da ju je našao, a?
A šta je sa tobom, Džo? Šta ti želiš?
- Ja? - Kakvu ti devojku voliš?
Zašto?
Valjda sam, samo radoznala.
Pa, vrsta devojke koju ja volim je, veoma posebna vrsta devojke.
Uzmimo za primer, jednu koju poznajem ovde, u Los Anđelesu.
- Misliš na, Lolu? - Kako...?
Pa, da. Uzmimo nju, za primer.
Tu nema ništa ozbiljno...
Mislim, ništa ozbiljno, samo zbog smejanja.
Ako te ona vidi, sjajno. A ako ne, sjajno, naći će nekog drugog...
...tako da te, uopšte ne obavezuje.
Razumem.
Ti ne želiš da te obavezuju, je li?
To je za momke, kao što je Klarens. Fine momke.
Ono što ja volim je...
Da, šta ti to voliš?
O, ne znam baš, tetka Suzi.
Upravo sada, malo sam zbunjen oko toga šta volim, to je...
- Imam osećaj, kako je sve... - Da?
Nazad na scenu, deco, idemo! Hajde, Suzi!
Svi će rade, u sledećem snimanju, idemo!
Džo, zašto ne bi došao večeras, u kafe?
Možeš da povedeš i svoju devojku, znaš?
Pa, možda bi Klarens hteo da budete sami.
U redu.
Možeš pozvati Pobednički Odbor, i reci im da ću biti u kampu.
Ali, gdine. Iturbi, treba da budete i u studiju?
- Kako ćete otići i u kamp? - Nekako ću već uspeti.
Molim te, kaži im da me ne očekuju - do poslednje minute.
Zapamtite, kasnije imate i sastanak sa Karlosom.
Da, zapamtiću. Biću tamo. I doći ću tamo, na vreme!
Molim te, prestani da brineš. Daj mi taj koncert, od Čajkovskog.
Idi i uzmi sebi dupli čokoladni kolač.
- A vaš sledeći sastanak... - Sa lešnicima.
Sa lešnicima?
Opet?
- Zdravo. - Zdravo.
- Kako je? - Oh, dobro mi ide. Baš fino.
Vi štimujete klavire, ili ih svirate?
Pomalo od oboje.
Hej, drugar! Hej, znam tu pesmu.
- O, znaš, je li? - Naravno.
Noćas se volimo, dok mesečina dole obasjava zemlju snova...
Večeras dodirujemo zvezde, ljubav je samo naša...
- Oh, naravno, obožavam to. - Sviđa ti se Čajkovski?
- Ko? - Čajkovski, kompozitor.
Mora da si nešto pogrešio, drugar. Fredi Martin je to napisao.
Čuo sam to na radiju, bar hiljadu puta.
Pa, znaš, svi ti momci, oni samo kradu jedni od drugih.
Mislio sam da pozajmim... Ali, sutra...
A zaboravio sam reči...
- Da, to je baš lepo. - Drago mi je, da ti se sviđa.
Znaš li, šta bih ja radio, da sam na tvom mestu?
Ostavio bih se tog štimovanja, nema neke budućnosti u tome.
- A ti, veoma dobro sviraš. - Hvala ti.
Veoma je lepo, kad te neko ohrabri. I ti, prilično dobro pevaš.
- Hvala ti. - Pa, ja sada moram da idem.
Imam još nekoliko klavira, koje moram da naštimujem.
Dobro, zbogom, mornaru! Hvala, još jednom!
- Nastavi da udaraš! - U redu!
Senjor Klarens, Suzitin prijatelju!
Senjor Klarens!
Cela ulica priča, šta ste sve uradili za našu Suzitu!
Da. Imam sastanak sa njom.
Oh, kako će srećna biti što vas vidi! Dođite!
Sedite, raskomotite se.
Ali, moram da požurim, da joj kažem da ste ovde!
Senjor Iturbi. On je dobro, da?
Oh, naravno. Naravno, on je dobro.
Pa, za ime sveta, pogledaj ko je to ovde...
...a izgledaš, kao da si na bdenju? - Zdravo, Bruklin.
Da, imam sastanak sa Suzan.
- U čemu je stvar? Zar ti se ne sviđa? - Naravno, sviđa mi se. Mislim da je divna.
Samo, biću potpuno sam s njom. I sedeću ovde, kao glupan, znam to.
- Ne znam čak, ni šta da joj kažem? - Zašto te to brine?
Od prve note, kad sam te čula da pevaš...
...znala sam da si ti taj, romantičan tip muškarca.
Prestani sa šalom. Misliš da ću da odem do nje i počnem da pevam?
Naravno da nećeš tek tako otići, i početi da joj pevaš. Gledaj.
Ja sam sad ona.
Upravo završavam večeru, igram se sa kafom.
Momci mi razbijaju mozak, svirajući nežnu muziku.
Pogledam u tebe...
...a ti gledaš u mene.
U redu, preuzmi sad!
Bože, baš si super.
Bože, hvala ti.
Tako je, tako treba.
Tvoj šarm se...
...može uporediti sa...
Božićnim drvetom, sa igračkama.
Sa malim devojčicama i dečacima...
Kada prvi put vide...
...to drvce.
Tvoje uzbuđenje se...
..može uporediti sa...
...uzbuđenjem koje sam osetio, kad sam...
..prvi put naučio, da i srce može da uzdiše.
A ti si bila taj razlog...
I još uvek, još uvek...
Da se nas dvoje nismo nikada sreli...
Znao bih da je tvoja milost, ta koja greje lica...
...koja samo anđeli dobijaju...
A mogu se, porediti sa tobom...
Od svih tih stvari, koje su tu...
Ja mogu sve da ih uradim...
Zato što su, sve one deo...
Tvog šarma.
Bože, dala bih mesečni bakšiš...
...da imam nekog, ko bi mi pevao tako nešto.
Neko i hoće, Bruklin. Hoćeš da se kladimo?
Nekim devojkama, kada im dođe momak, on im donosi cveće...
...čak i orhideje. A ja sam, drugačiji tip devojke.
Meni, momak donese 4 boce piva. Kakvog smisla ima, da se zavaravam?
Zašto tako loše govoriš o sebi? Pa ti si, izvanredna devojka.
Oh, samo nastavi...
- Biće bolje, da krenem da radim. - Hej, Bruklin. Hej, mislim da si ti...
O, zdravo, Klarense! Nadam se, da me nisi dugo čekao?
- Pa, ja... - Šta si rekao?
Nisam ništa rekao. Nisam rekao, ni reč.
Da li si se dobro proveo danas, sa gdin. Iturbijem?
Ja... Videla sam Džoa u studiju, i rekao mi je da si i ti tamo.
Znaš, Klarense...
...imam osećaj kao da subota nikada neće doći. Ne mogu dočekati.
Pa to je prirodno, pretpostavljam.
Dok to ne uradim, ja...
Jednostavno, ne mogu da verujem da ću stvarno pevati za gdin. Iturbija.
Suzan, gledaj, ima nešto što moram da ti kažem.
Ako to i bude promenilo način na koji me gledaš, svejedno.
Ali, moram da ti kažem.
Dobro, ali, molim te, Klarens, nemoj sada da mi to kažeš.
Veoma mi se sviđaš, ali...
...mi se ne poznajemo baš dugo...
...a ponekad je greška, reći neke stvari prerano.
- Stvarno tako misliš? - Oh, da, mislim.
Sad se osećam, bolje.
Ionako sam se bojao, da ti to kažem.
Inače, gde nam je Džo večeras?
Džo verovatno ima sastanak, sa Lolom. Lud je za njom.
Mislim, ona je luda za njim, a njemu kao da je svejedno.
To ti je, samo da se držiš.
I ne zaboravi, dužan si mi jednu želju.
Hajde da ne pričamo mnogo o ovome, ha?
Klarense, ti si divan.
Znaš, Klarense, ne mogu da počnem da ti pričam, koliko sam ti zahvalna.
O, uf, tetka Suzan, to stvarno nije ništa, ja...
Ali, čekala sam celog života, na ovakvu priliku.
- Oh, gospodine, tako mi je žao! - U redu je. Nije me mnogo zahvatilo.
Hoćete li da dođete u kuhinju?
Nekoliko minuta pored rerne, i bićete suvi.
Da, Klarense, bolje da ideš. Požuri.
I tako sam rekla sebi, "Pola od svake, u tvojih 18 godina...
...stopala su ti hladna, ruke ispucale - a nos ti poplavi.
Opameti se i idi iz grada, rekoh. I evo me, u sunčanoj Kaliforniji.
Naravno, nos mi više ne poplavi, ali ostatak mi je plav - sve vreme.
Nostalgična si za kućom, to je sve.
Jeste.
Izgleda, da si sada suv.
Valjda je tako.
Pa...
Ona je otišla.
Ne šališ se?
Ne brini, mora da je otišla u garderobu, da se presvuče.
Vratiće se ona, za minut.
Znaš šta?
Kada si ti u blizini, čak i sa ovim palmama i svime tim okolo...
...imam osećaj da je ovo Bruklin.
Bože, hvala ti!
Ništa, i drugi put.
Mušterije nam sede unutra, a konobarica nam sedi - napolju!
- Zdravo, Džo. - O, zdravo.
- Šta ti radiš ovde? - Hteo sam da te vidim. Zabavljaš se?
- O, sjajno se provodim. - Naravno. Samo ti je trebala devojka.
- Jeste. - Čuj, trebao bi da joj se vratiš?
Šta radiš ovde napolju, uostalom?
Slušaj, Džo, to mi je sad pomalo nezgodno...
...sa svim tim uzbuđenjem, oko te njene audicije.
Zar ne misliš, da je bolje da joj kažem sve?
Oh, zbog toga sam i došao da te vidim.
Mislio sam, ako ne ode Iturbiju, to će ti malo pokvariti sliku kod Suzi...
...pa sam se promuvao, i saznao kako ga možemo videti.
Sutra, odmah rano ujutro, u dvorani Holivud Boul.
Zato, ne brini, sve će biti u redu sa tobom i Suzan.
- Hvala ti, Džo. - Da.
- Holivud Boul. - Da, Holivud Boul.
- Gdin. Iturbi je tamo, zar ne? - Da, tamo je.
Mi smo njegovi prijatelji, voleli bi smo da ga vidimo.
Žao mi je, momci, voleo bih da vas mogu pustiti, ali ne smem.
Nikom nije dozvoljeno tamo, tokom proba.
Imam jedan san, koji stalno sanjam, Odem do policajca, a on mi kaže:
"Drago mi je da te vidim, samo uđi."
- Znači, odustajemo, a? - Znači da ne odustajemo, ha!
Hajde, saterali smo ga u ćošak.
- Do viđenja. - Do viđenja, svima. Do viđenja.
- Do viđenja, do viđenja. - Hej, gde je Iturbi?
Oh, upravo je otišao. A kasni osam minuta. O, Bože.
Hej!
Čak i ti možeš zakasniti, Džo.
Reći ćemo Suzan istinu. Samo to još možemo uraditi.
U redu, ja ću da odem.
Džo?
Ja ću joj reći.
Ja to moram da uradim, a ne ti.
Slušaj sad, otići ću ja u studio, i reći ću joj da je sve prevara.
Ona će biti pošteno ljuta, ali na mene, je li tako?
Reći ću joj, kako sam tebe uvukao u sve to...
...i da se sve to desilo, jer si ti lud za njom.
Kakve koristi od toga, Džo? Mi se sutra vraćamo u San Diego...
...a naše odsustvo je skoro isteklo. - Kakve to sad veze ima?
Suzan nije devojka, samo za jedno odsustvo.
Pa...
Ona je ta vrsta, kojoj se vraćaš kući i...
- Pa, tako će biti najbolje! - Džo?
Da?
Ima nešto, što sam...
Da, da. Valjda je tako najbolje. U redu.
Naći ćemo se u onom malom dvorištu, pored Suzine kuće, oko 6.
Tako da ti mogu preneti, kako je sve to ona primila.
Osim, ako nećeš ti da pođeš sa mnom?
Samo ćeš tu, tako da sediš?
Da, da, umoran sam...
Zaljubio sam se...
Suviše lako...
Zaljubio sam se...
Suviše brzo...
Zaljubio sam se...
Suviše, i užasno jako...
Za ljubav, koja će večno trajati...
Moje srce bi trebalo biti, dobro iškolovano.
Jer, bio sam i ja prevaren...
U prošlosti...
A još uvek se zaljubljujem, suviše lako.
Zaljubio sam se...
Suviše brzo.
Bruklin, volim te.
Oh, ne. Ne, ti voliš Suzi.
Jesam, ali više ne.
Znam da je to grozno, ali šta mogu. Volim tebe.
Ja ne mislim, da je to grozno.
Da, jeste...
Tamo je Džo, govori Suzi kako ja želim da se njoj vraćam kući...
...a ja sam ovde, i želim da se tebi vraćam kući.
Bože, imam osećaj da sam...
Imam osećaj, da sam nestalan!
Udaćeš se za mene, zar ne?
Ali, Bruklin...
Pre nego što nešto kažem, ima nešto što ja tebi moram reći.
Tako da bi sve bilo pošteno, shvataš me?
Ne, ne. Šta god da se desilo pre nego što si mene srela, to se ne računa.
Ali, ovo je bilo, nakon što sam te srela.
Bilo je?
Nije me briga. Još uvek ne moraš ništa da mi kažeš.
Ali, ja hoću. Moram to.
Pa, prošle noći, kada sam slučajno ispustila supu na tebe...
...to nije bilo - slučajno.
Nisam htela da sediš tamo, sa njom.
E, pa, Bruklin...
...to je nešto najlepše, što mi je bilo ko ikada uradio.
Zamisli, bila si ljubomorna.
Ali, dušo, bolje da kažeš svom drugu, da prestane da ti namešta Suzan.
- Jeste. Da, valjda si u pravu. - Jesam.
Jer, bigamija, u to baš i ne verujem.
Sutra ujutro da ste svi na sceni, tačno u 9:00 sati!
Suzi.
Možemo li da razgovaramo, na minutu?
Šta hoćeš da mi kažeš?
- Pa, ja... - Možda bi ja tebi, trebala da kažem.
Klarens je veoma fin mladić, koliko znam.
Spasao si mu život, pa misliš da mu nešto duguješ.
Ti si odlučio, kako je on pravi za mene.
Da li sam sve rekla?
Ne, nisi ni blizu ovoga.
O, zaboravila sam. Ti voliš poseban tip devojke...
... a ja definitivno nisam takva.
Oh, ne ljuti se, tetka Suzi.
Žao mi je.
Šta je bilo, Džo?
Suzi, ono što ja hoću da ti kažem...
Pa, nije to baš najgroznije...
Ista stvar se dešava, svaki put kada sam s tobom.
Čujem sebe, kako izgovaram reči...
...koje nemaju nikakve veze, sa onim što osećam prema tebi.
Sve što znam su stvari koje mi govoriš, Džo, a to mi se ne sviđa.
Suzan, nikad ti nisam rekao...
...ono što sam stvarno želeo, zato što...
Valjda zato što moj način kako to govorim, nije dovoljno dobar.
- Onda, mora da postoji i neki drugi način? - Naravno da ga ima.
Nalazi se u Romeu i Juliji, Tri musketira...
...i svim tim knjigama, i pesmama.
To su reči koje želim da izgovaram, ali...
Ne mogu. Ti bi mi se smejala.
- Ne verujem. - Pa, onda bih se sam sebi smejao.
Takve reči ne idu uz mornarsko odelo...
...i trodnevno odsustvo, i svet u kome živimo.
One idu uz takav svet, ogrtača, mačeva i...
Oh, šta ja znam!
Da si živela u takvoj kući, onda bih ti mogao reći.
Ali, ja živim u takvoj kući?
Da si živela u takvoj kući...
...u neko drugo vreme, bila bi...
Ti bi bila princeza...
...a ja bi bio vođa bandita, koji bi morao da se krije u brdima.
Bandit koji je, jednom video princezu...
...i pošto ju je video, više nije mogao da je zaboravi.
A onda, jedne noći, rizikovao je svoj život - da bi je ponovo video.
Krijući se tamo u senci, pod okriljem mraka...
Zdravo, Klarens!
- Džo. - Da?
Ti...
Ništa.
- Klarens. - Da, Džo?
Dan je bio, baš vruć.
Dajte mi viski. Dupli.
Jesi li ti, navikao na tu stvar?
Ne, nikad ga nisam pio. Samo ti smanji vetar u jedrima.
Da.
Bio je, baš vruć dan.
- Vidi, Džo... - Ne, Klarense, ti sad slušaj.
Klarens, ponekad se neka stvar desi, i ti tu ne možeš ništa, shvataš?
Upoznaš nekog, i misliš da to nije ništa posebno, a onda...
...iznenada - postane nešto!
Bože, baš tako se i desilo.
Ne znam.
To je...
Divno je, mislim.
Moglo bi biti...
Ali, ne kada prevariš svog drugara.
Kad si to saznao, Džo?
Danas.
Ali, imao sam neki predosećaj, skoro od samog početka.
- Jesi li? - Jesam.
To je baš čudno, jer ja nisam.
Ne, zasigurno. Bar ne, dok je nisam poljubio.
Naravno, prošle noći, kad je prosula supu na mene...
...trebalo je da primetim.
Kelnerica?
Jeste.
Bože, ona je užasna kelnerica.
Misliš, nisi ni malo ljut, Džo?
Ne, ne. Nisam ljut. Ne, opraštam ti.
Da li je ona ljuta? Suzan?
Suzan? Ne, ne bih rekao da se tako ponašala. Ne, nije uopšte.
Čak i kad si joj rekao, da neće biti nikakve audicije?
Džo?!
Hoćeš reći, nisi joj rekao?
Pa, šta si joj onda rekao?
O čemu ste to pričali, sve ovo vreme?
Samo tako, o raznim stvarima. Znaš već, kako to ide.
Džo, pa ti si i sam zaljubljen u Suzan?
- Hoćeš li je pitati, da se uda za tebe? - Naravno.
Dobro, kada? Pre ili posle audicije - koju nema?
Iturbi.
Iturbi! Moram doći do Iturbija.
Ali, gde? Ne znam gde je.
Oh, Klarens, gde bi mogao biti? Mora ponekad, negde da se skrasi!
Mora da postoji neko mesto, koje on zove - kućom.
Kuća.
Kuća!
- Dobro jutro! - Pa, hvala vam...
Mogu li vam pomoći, gospodo?
Tražili smo gospodina Iturbija. Da li je on tu, jutros?
Imao je koncert u Bejkersfildu, prošle noći.
A kad se bude vratio, verovatno će ići direktno u studio.
Ima li neka poruka?
Dobro...
- Ne. Ne, hvala. - Vrlo dobro.
Bože, to je užasno.
Šta ćeš uraditi, Džo?
Pa, otići ću njenoj kući, i zaustaviću je pre nego što ode.
Slušaj sad, nemoj da ti ovo pokvari sve, mali.
Ti idi do svoje devojke, nemaš još mnogo vremena.
Naći ćemo se, na autobusu.
Hoćeš li, da pođem s tobom?
Ne.
Džo, bojao sam se, da te neću više videti.
Šta, misliš li da bih otišao, a da se ne pozdravim?
Tetka Suzi nije kod kuće. Otišla je u studio.
Gledaj...
Donalde.
Moram da se vratim na brod...
...i ne znam da li ću uspeti da još jednom vidim tetku Suzan.
- Zato, hoćeš li joj ti reći nešto? - Naravno.
- Naravno, Džo. - U redu, reci joj da...
...sam se užasno trudio, da sve stvari ispadnu kako treba...
...i da mi je užasno žao, što je moralo ovako da se završi.
Zapamtio si?
- Dobro jutro, gdine. Iturbi! - Dobro jutro.
- Izvolite vašu kafu, i krofnu. - Hvala vam, draga.
Gdine. Iturbi, tako sam uzbuđena!
Zamislite, da naletim baš na vas ovog jutra, od svih jutara.
Nadam se, da vas neću razočarati?
- Razočarati? Mene? - Baš sam smešna!
Pa vi ni ne znate ko sam, zar ne?
- Pa, ja sam Suzan Abot. - Oh, to je baš lepo.
Znate, vaši prijatelji su vam pričali o meni.
Klarens, i Džo?
I, sad, ovo će biti veoma poseban dan za mene.
Izgleda mi, da će i za mene biti poseban dan?
Znate, nekako sam očekivala da će i Džo biti ovde sa vama...
...ali, nekako mi je drago da nije, to bi me samo više unervozilo.
- Vi ga ne poznajete baš dobro, je li? - Ne baš dobro.
Svideo bi vam se, jer je on stvarno - divna osoba.
Pa, htela sam da kažem...
- Znate, on je najbolji prijatelj Klarensu. - O, on je Klarensov najbolji prijatelj?
A taj Klarens, njega vrlo dobro poznajem, zar ne?
Teško da bi ste mi dali audiciju, da nije tako.
O... Audiciju?
A kada će da bude, ta audicija?
U 11:15, ovog jutra. Vi ste to zaboravili?
Pa, nije baš da sam zaboravio...
U stvari, to je...
U stvari, niste ništa ni znali o svemu ovom?
Onda, nikada nije ni trebalo da bude audicije... uopšte?
O, gdine. Iturbi, užasno mi je žao. Znate, to je zato što su Džo i Klarens...
Džo i Klarens su mi rekli, da su oni sve sredili...
Htela sam da kažem, da su...
To je šala. Sada to shvatam.
Molim vas, oprostite mi!
Čekajte! Čekajte malo.
Ti momci, vi ih veoma volite, je li tako?
Posebno tog Džoa. Zar ne?
Da.
Odbacivati prijatelje u besu, to nije dobro.
A možda, ako bi smo popričali o celoj ovoj užasnoj situaciji...
...možda ispadne da i nije toliko užasna.
- Kamera spremna. - U redu.
Iz srca usamljenog pesnika...
Došla je pesma za devojku koju on obožava...
Iako se veoma trudila, da to ne pokaže...
Bilo joj je užasno, užasno dosadno.
Ali, onda ju je pesnik zapitao, da li bi htela da prošeta...
I oči su joj zasijale. I Mesec je tad zasijao.
A i zvezde su sijale...
...tamo negde, iznad.
I oni su šetali, zajedno celo veče...
Njihali su se u ritmu muzike, bubnja i violine...
On ju je držao i rekao joj da je voli...
Sve dok Mesec nije izbledeo iznad njih.
Dok su šetali, ona se trudila da to ne pokaže...
Bilo je sigurno, da se ona zaljubila.
I oči su joj zasijale. I Mesec je tad zasijao.
A i zvezde su sijale...
...tamo negde, iznad.
I oni su šetali, zajedno celo veče...
Njihali su se u ritmu muzike, bubnja i violine...
Čarolija mesečine je pala na njih.
A zvezdanom prašinom su bili zasejani.
Dok su šetali, ona se trudila da to ne pokaže...
A mogli ste videti svetlo u njenim očima...
Bilo je sigurno, da se ona zaljubila.
Dok su oni šetali, kroz uzbuđenje te noći...
- Zašto joj ne napišeš pismo? - Zato što, nemam šta tu da kažem.
Pa, kaži joj da ti je žao.
- Zna ona, da mi je žao. - A kako to ona zna?
Oh, Klarens, hoćeš li ti napisati pismo Bruklin...
...ili oprati neke čarape, da odeš na spavanje - ili tako nešto?
Samo nastavite!
Koliko sam razumeo, vi ste me momci tražili? Zbog čega?
Pa, ja...
- Sada je... suviše kasno. - To, naravno, i ja znam.
Hajde, dođite. Razgovaraćemo o tome.
- Idemo, nemam baš mnogo vremena! - Samo napred.
- Bruklin, šta ti radiš ovde?! - Žališ li se ti to, dušo?
Džo, ti ostani ovde. Nemoj nigde da odeš.
Dame i gospodo, danas sam se sam pozvao na vaš koncert.
A zato što sam osetio, kako bi to moglo biti od posebnog interesa za vas...
...tražio sam od admirala Hamonda, da dozvoli mladom umetniku da...
...ovde ima svoj debi.
Zbog toga, dozvolite mi da vam predstavim...
...pevačicu koju je otkrila naša Mornarica.
Gospođica Suzan Abot!
Za negde oko 5 minuta, upoznaću vas sa...
...mladom pevačicom koju je otkrila naša Mornarica.
Dižite sidra, momci moji, Dižite sidra...
Pozdravite se sa radostima koledža, jer isplovljavamo u cik zore.
Tokom naše poslednje noći na obali, pijte dok ne zapenite...
Dok se ponovo ne sretnemo...
Želimo vam ovim, sretan povratak kući!
Dižite ta sidra!