... a prvá loptička dnešného dňa prichádza od Gilliesa.
Dylan!
Clive!
Tak neskôr.
Hej, Dylan. Máš super telefón.
Čakáš hovor z deväťdesiateho siedmeho?
- Prestaňte! Prestaňte! - To vážne?
Dobré ráno, decká. Viete, ako to tu chodí. Prichádza Sombrero.
Všetku elektroniku do Veselého sombrera. Aj-Kaj-Kaj-Kaj-Kaj-Kaj!
Ďakujem, dámy.
Ako sa dnes máme, ľudia?
Všetci v pohode, nie? Ďakujem veľmi pekne.
Kevin. Zálohu, prosím. Ďakujem, Kevin.
- Počkajte. - No tak daj.
- Jasné. - Ďakujem. Ešte niečo?
- Podľa mňa ešte niečo nájdeš. - Hej.
- Game Boy. Fíha, old school. - A ešte toto.
- Podľa mňa určite ešte niečo máš. - Prepáčte. Ešte jeden.
Ešte jeden telefón. Človek potrebuje dva.
Všetko? Aspoň, že čítaš knihy, a to...
No tak.
Ďakujem ti. Takže, decká...
Dnes ráno začneme pop kvízom.
Dostal som vás!
Dnes nás naopak čaká kopec zábavy.
Máme tu praktikanta z Melbourne. Decká, pozdravte, prosím, Jethra.
- Ahoj, Jethro. - Čaute, decká.
Ideme na chodbu. Dvíhajte sa. Pôjdeme čo najtichšie.
Dnes vás naučím,
ako vyrobiť dokonalé papierové lietadielko.
Dobre, najprv si ho vyrobíte, ako budete chcieť.
Môžete si vyrobiť vlastný model, aký len chcete.
Porozdávame papiere. Posuňte ich ďalej. Nech sa páči.
Neskôr vás naučím zopár fínt.
Kto vyrobí najlepšie lietadielko?
Ja vyrobím najlepšie lietadielko.
- Ja nie. - Prečo nie? No tak, trochu sebavedomia!
Ako ďaleko doletí papierové lietadielko?
- 10 metrov? 5 metrov? - Päťdesiat.
Päťdesiat. To je sen.
Svetový rekord papierového lietadielka je 69,13 metra.
- Waw! - Je to poriadne ďaleko.
Aby ste sa kvalifikovali na juniorské majstrovstvá,
muselo by doletieť aspoň 25 metrov, čo znamená,
že by muselo preletieť ponad tú stenu a cez polovicu verandy.
Myslí si niekto z vás, že to zvládne?
- Zvládneme to. - Doletí ďalej než ku stene?
- Zvládneme to. - Zvládnete to?
- Áno! - Uvidíme.
- Viem, ako to urobíme. - Dobre teda.
Ak ste hotoví, zdvihnite svoje lietadielko.
Fíha, niektoré sú vážne dobré.
Fakt dobré! Oukej. Vstávajte. Ideme na to.
- Vstávajte. - Poďme, decká.
Poďme na to. Odsuňte stoličky.
Uvidíme, ktoré doletí najďalej.
Ukážte mi vaše lietadielká.
Výborne. Výborne. Super. Zaujímavé. Pekné.
Super. Všetci pripravení na štart?
Ideme na tri.
Raz, dva, tri!
- Waw! - Waw, Dylan!
To je úžasné!
Poďte, decká!
- Poďme! - Rýchlo!
Vráť sa!
To bola paráda.
- Ako sa voláš, kamoš? - Dylan Webber.
- Tam je! - Nevidím ho.
Čo keby si sa tomu začal venovať?
- Papierovým lietadielkám? - Hej.
Oci!
Oci, oci, oci, oci, oci, oci, oci.
- Hádaj čo. - Čo?
Ak moje papierové lietadielko v nedeľu na štátnej súťaži doletí 25 metrov,
možno pôjdem na austrálske juniorské majstrovstvá v Sydney.
Bude to sranda a cez víkendy môžeme cvičiť.
- Už som zohnal nejaký... - Prepáč, čo...? Čože?
- Čo? - Dnes si nebol v práci, že?
Musíš sa jednoducho pozbierať.
Okej, viem.
Hej.
Pozbieraný.
Teraz mi povedz viac o tvojom paierovom lietadielku.
A ako to je s tými 25 metrami.
- Ak moje lietadielko doletí 25 metrov... - Tak čo?
Možno dostanem šancu súťažiť na austrálskych juniorských majstrovstvách v Sydney.
- A doletí? - Už sa mi to podarilo.
Pravdaže, predtým, ako pristálo. Pristátie bolo trochu...
Myslíš?
Podľa mňa záleží na tom, ako poskladáš papier.
Musíš ho riadne prehnúť... aby vznikol tento záhyb.
Ako to všetko vieš?
O záhyboch a skladaní a...
- Hm? - To ma naučila mama.
Čo bude na večeru?
Neviem. Čo by si si dal?
Je mi to jedno.
Čo vravíš na toto?
Tvoje obľúbené.
Deväť, potom osem, lietadielko, leť sem.
Sedem, šesť, len to nepopliesť.
Päť, štyri, daj do toho sily!
Tri, dva, jeden. Okej.
- Riadne to rozbaľ. - Jasné.
- Párty sa práve začína. - Super.
- Okej. - Ideme na to.
To bolo dosť trápne.
Znova.
Znova!
Nevieš si ani predstaviť, aké je to "znova" otravné.
Znova.
- Čo mám robiť? - Prídeš na to.
To nebola bohvieaká rada, na to, že ste učiteľ.
Ako tvoj učiteľ ti hovorím,
aby si použil mozog a prídeš na to.
Zotriem tretiu časť.
- Máte ju? - Áno.
Perfektné!
Presne takto môj papier doletí 25 metrov.
Vyskúšaj v jednom kuse neotravovať, Kevin.
Sadni si späť do lavice, kamoš.
Dobre, takže kde sme to boli?
- Rád som vás znovu videl. - Ďakujem, potešenie je na mojej strane.
Starý otec! Ahoj.
- Ahoj. - Dylan!
Ako sa máš, chlapče?
Kto bola tá žena, starý otec?
Jedna dávna priateľka, nič viac.
Len som jej... s niečím pomáhal.
Muselo sa ti to podariť,
lebo vyzerá celá šťastná.
Je dôležité pracovať s hrdosťou.
Prvýkrát moje lietadielko doletelo vyše 50 metrov.
Na ďalší pokus však už ani zďaleka.
Ty... bol si... bol si pilot.
Nemáš nejaký nápad?
Možno by sme mohli navrhnúť malý motorček
a pripevniť ho k lietadielku.
Vieš, som si úplne istý, že to urobiť nemôžeme.
Mohli by sme ho vyrobiť maličký, aby si ho nikto nevšimol.
Myslím, že tomu sa hovorí podvádzanie.
Veď vieš, ja mám skúsenosti iba s pilotovaním lietadla s pohonom.
A to bolo ešte cez vojnu. Takže...
Mám pre teba iba jedno riešenie, chlapče.
Budeš musieť zapojiť mozgové závity.
Super. Presne to mi povedal aj môj učiteľ.
Tak či onak, sem mám namierené.
- Dobrý deň, Beryl. - Dobrý deň.
Aj jej ideš pomáhať?
Ďakujem, že si sa zastavil, chlapče.
Ako vyrobiť papierové lietadielko
- Vstávaj! - Čo je?
- Čo je, čo je, čo je? - Poď.
- Čo? - Poď!
Čo je? Čo je?
Čo? Čo? Čo?
Mám nápad.
Ak chceš, môžem ti z nich spraviť DVDčko alebo ti ich dám na USB.
Chceš ma dovliecť do 21. storočia?
Aspoň do dvadsiateho.
Našiel som to. Poď sem!
Bola to najvýznamnejšia chvíľa v dejinách austrálskeho športu.
Každý si ju pamätá...
pretože sme vtedy prvýkrát vyhrali.
Australia II nabrala úžasnú
jednu minútu a osemnásť sekúnd
a s týmto náskokom sa dostala do vedenia pred poslednou časťou pretekov.
A vďaka tomuto Australia II vyhrala.
- Kýl s krídlami je dôvodom... - Tu.
prečo západoaustrálska loď triedy 12m obstála tak výborne.
Vidíš? Presne tam.
To je kýl s krídlami. Dobre, takže...
Udržiavali to v tajnosti, pretože konštruktér Ben Lexcen vedel lepšie než ktokoľvek iný,
akým spôsobom sa loď pohybuje vo vode.
Kýl kedysi vyzeral takto.
On ho skonštruoval takto.
Kde máš kýl s krídlami?
Nemám ho.
Tak ho musíš nájsť.
To mi hovoria všetci.
Starý otec, učiteľ.
A teraz aj ty.
Okej, dám ti jednu radu.
Študuj všetko, čo lieta.
Jasné.
Mal by som si ísť ľahnúť.
Hej.
- Jasné? - Jasné.
Ďakujem, oci.
Tvoj starý otec mal v dielni zopár hračiek.
Možno by niektoré z nich mohli lietať, nie?
Hej.
Čože?
Topánky.
Načo je komu toľko topánok?
Hráš sa tu so svojimi detskými hračkami?
Ja sa nehrám, Einstein. To je výskum.
Toto je výskum?
Pozri, ak si sem prišiel vyrábať problémy,
môžeš rovno odísť, lebo chcem...
Dobre, dobre, ale... Môj otec kedysi takéto mal.
Viem, ako sa to nastavuje.
Super.
Skvelé.
Hm, prepáč.
Je to dosť staré, že?
To je v pohode.
- Prepáč. - To nič.
- Radšej poďme ďalej. - Hej, poďme.
Waw! To je cool!
Parádne!
- A čo teraz? - Neviem.
Poďme! Utekaj!
Ku plotu! Ku plotu! Bežme!
K zemi, rýchlo!
Och...
Bližšie to už hádam nepríde.
Mrzí ma...
...veď vieš, že som sa ti posmieval kvôli starému telefónu
a hodil do teba ten papier.
To je v pohode.
Prestaň šikanovať. Neznášam šikanu.
No, šikanu... a injekcie.
Fuj.
Kamoši?
Kamoši.
Ešte som nikdy žiadneho nemal.
Len aby si nezabudol, musíme vyraziť skoro,
aby sme to zajtra stihli na štátnu súťaž načas.
Jasné?
Rátaj so mnou.
Môžem?
Jasné, rátaj so mnou.
Spolieham sa na teba.
Hej, hej, hej!
- Zobuď sa. Vstávaj, vstávaj. - Jasné, jasné, idem.
No tak!
Clive!
Uvidíme sa neskôr!
Dávajte pozor, aby ste neprekročili čiaru.
Musíte dosiahnuť 25 metrov, okej? Ste pripravení?
Tri, dva, jeden, hádžte!
Veľmi dobre.
Choďte si po svoje lietadielka.
Ďalšia skupina na čiaru, prosím.
A sme tu, Dylan.
Áno.
Prepáčte, mohol by sa s vami môj syn odfotiť?
Pravdaže.
Hotovo?
- Ďakujem veľmi pekne. - Bol si skvelý.
- Nech sa ti dnes darí, Alex. - Ďakujem.
Zdravím, Patrick. Môžem vás poprosiť o autogram?
Pravdaže.
- Ďakujem. - Ja ďakujem.
Keď mal Muhammad Ali toľko rokov ako ja, už boxoval.
Raz prichytil nejaké decko, ako mu kradne bicykel,
a chcel sa naučiť, ako ho zbiť.
Vieš o tom, že Muhammad Ali skončil
s Parkinsonom a nemôže ani hovoriť, že?
O to nejde, Patrick.
Prestaň mi tak hovoriť. Som tvoj otec.
Ide o to, že niekde musel začať, že?
Moja cesta za víťazstvom sa začína tu a teraz.
Víťazstvo by nemalo byť cieľom.
Chceš povedať, že je jedno, či vyhráš alebo prehráš?
Nie, hovorím, že hra je to, na čom záleží.
Toto vždy hovoria ľudia,
ktorí prehrali.
Víťazi oslavujú víťaztvo.
- Dobrý deň. - Ako sa voláš?
- Dylan Webber. - Jason Jones.
... dva, jeden, hádžte!
Veľmi dobre. Choďte si po svoje lietadielká.
Ďalšia skupina na čiaru.
Ďalšia skupina, postavte sa na čiaru, prosím.
Dávajte pozor, aby ste ju neprekročili,
pretože by išlo o faul.
Lietadielko musí doletieť viac ako 25 metrov.
Ak sa vám to dnes podarí, kvalifikujete sa
na juniorské majstrovstvá papierových lietadielok v Sydney.
Budem odrátavať,
a keď zamávam vlajkou, snažte sa o čo najlepší výkon.
Ste pripravení?
Tri, dva, jeden, ideme!
Waw!
Takmer 30 metrov!
Gratulujem. Bolo to úžasné.
Ahoj, som Dylan.
Jason.
Musím ísť.
Super, Jase. Bolo to perfektné.
- Ďakujem. - Tešíš sa?
Asi áno.
Prepáčte, pán Jones.
Môj otec sa vás hanbí opýtať, či sa s ním odfotíte.
- Povedal, že sa mám opýtať ja. - Iste, chlapče.
- Poďte sem, otec. - Ďakujem.
Ten pat, ktorým ste vyhrali British Open...
- Raz, dva, tri... - Bol úplne...
- Ďakujem, majte sa. - Vidíš?
Víťazi oslavujú víťazstvo, aj po dvadsiatich rokoch.
Podľa mňa ti uniká to hlavné, chlapče.
Naozaj, Patrick? Určite?
Kde si bol?
Na súťaži papierových lietadielok.
Ktorá bola dnes.
Asi som ti to mal dať na tie staré videá,
ktoré stále pozeráš.
Musel som ísť sám a skoro som zmeškal autobus.
Snažil som sa ťa zobudiť, ale...
Uhm.
Ale čo?
Len tak si mi zobral peniaze z peňaženky?
- Hej, na autobus. - Máš domáce väzenie.
Jasné?
Vzal som ich, lebo som ťa nemohol zobudiť.
Týždeň.
Postúpil som do celoaustrálskeho kola, ak ťa to zaujíma.
- Super. - Je to budúci týždeň v Sydney.
Starý otec!
Čo tu robíš?
Rozmýšľal som nad tým tvojím lietadielkom.
- Ako si sa dostal von? - Dostal von?
Ja nie som vojnový zajatec, chlapče..
Viem, že vychádzku ti musia písomne povoliť.
Ale čo, to je zbytočná byrokracia.
Počkaj, starý otec. Ty si si...
Ty si si požičal sanitku?
Skôr by som to nazval krádežou.
Takto sa má cestovať, chlapče.
Poďme si užiť trocha zábavy.
Mali by sme to robiť častejšie, chlapče.
Koľko zákonov si dnes porušil, starý otec?
Tri.
Štyri.
Nazdar, chlapci. To sú spomienky.
Paráda!
Dúfal som, že je stále tu.
Poď sem, synku.
A nasaď si toto.
Som na to príliš starý, dedko.
Práve naopak, ja som na to pristarý. Ale nasaď si to.
Keď nás zatknú, nechcem vyzerať ako idiot.
Nasaď si to a vylez sem ku mne.
Dobre.
- Všetko v poriadku? - Áno.
Zapni si pás, chlapče.
Tento let bude stáť za to.
Tak dobre.
Zážeh motora. Rozbiehame sa po rozjazdovej dráhe.
- Čo to robíš, starý otec? - A vzlietame!
Juchú!
Nepriateľské stíhačky na dvanástich hodinách!
Vydrž!
Dostanú nás, starý otec! Dostanú nás!
Idú po nás!
Dávaj pozor!
Trafili nás!
- Riadenie nefunguje! - Preberám riadenie.
Pristávacie klapky, chlapče!
Vysuň pristávacie klapky!
Dokážeš to!
Zdravím, George.
- Takto? - Áno, presne.
Skús hodiť s tými krídelkami zdvihnutými.
Hej.
Vyskúšaj to.
To nemyslíš vážne.
Bože!
Páčilo sa mi byť zatknutý spolu s tebou, starý otec.
Iba nás upozornili. Nezatkli, upozornili.
Jasné.
Si fakt super, na to, že si taký starý.
Do skorého videnia, chlapče.
Radšej ešte do skoršieho!
Dylan! Vstávaj!
Vstávaj, Dylan! Viem, že si tam!
Vstávaj! Dylan!
No tak, Dylan. Obleč sa a vylez!
Dylan! Vylez z tej tvojej smradľavej postele!
- Čo je?! - Idem ti pomôcť vyrobiť lietadielko do Sydney.
- Aha. - Snažím sa ti pomôcť.
To kamoši robia.
Jasné, ďakujem.
Švihni si a vylez sem.
Dobre.
To bolo na grcanie.
Slečna letuška.
Pustíte nám počas letu film?
Švihni si! Poď sem hore!
Pohni si!
Dones sem tie lietadlá!
Dylan!
Myslíš, že to naše auto do Sydney zvládne?
Ďakujem, že to pre mňa robíš, oci.
- Môže byť? - Môže.
Srdečne vás vítam na juniorských majstrovstvách
papierových lietadielok tu v Sydney.
Som Maureen Prescottová, juniorská majsterka Austrálie z roku 1985!
Zbožňujeme vás, Maureen!
Boli ste vybraní, pretože všetci máte veľký dar
schopnosť premeniť toto...
..na toto.
Waw.
V roku 1999 ma toto lietadlo odviezlo na súťaž
do Kapského mesta v Južnej Afrike.
Čo?
To lietadlo je totálne trápne, myslel som si, že žartuje.
Bú!
Bučte sami na seba.
Tak či onak,
dovoľte mi predstaviť vám nášho japonského hosťa - Kimi Muroyamovú.
Kimi je súčasná japonská majsterka v súťaži papierových lietadielok.
Austrália je domovom môjho najobľúbenejšieho vtáka - emu,
vtáka, ktorý nevie lietať.
Veľmi sa teším, že som tu, že som sa s vami mohla stretnúť
a že uvidím vaše lietadielká.
Ideme na to!
- Oci! - Áno.
- Dnes začína súťaž. - Áno?
A... sú pozvaní aj rodičia.
Takže... možno by si tentokrát mohol prísť.
Postav sa sem.
Dobre. Pripravený?
Máš to?
Musím si zavolať.
Čože?
Komu voláš?
Jednému dievčaťu.
Dievčaťu?
- Áno. - Aha, no...
Tak ti nechám trochu súkromia.
Recepcia.
Chcel by som sa spýtať, aké číslo izby má Kimi Muroyamová.
- 1612. - Skvelé, ďakujem vám.
1612. 1612.
Snívajú emu o lietaní?
Waw. Ty si hotový básnik.
Kde si to zobral?
Hodil si to do mojej izby, magor.
Chúďa naša návšteva z Japonska je tu ešte iba jeden deň,
a už sa ti ju podarilo uviesť do rozpakov
divným ľúbostným listom.
- O čom hovorí? - Pozri.
- Daj mi to naspäť. - Inak čo?
- Budeš mať problém. - Fakt?
- Hej. - A aký, prosím ťa?
Ešte neviem, ale veľmi skoro to zistíš.
Naozaj?
Hups. Prepáč.
Nestojí ti za to.
Veru nie.
Snívajú emu o lietaní?
- Je to príliš? - Je to nádherné.
Ste finalisti vybraní
zo všetkých kútov Austrálie.
Dnes budete súťažiť v rôznych disciplínach.
Víťazi postúpia
na majstrovstvá sveta papierových lietadielok v japonskom Tokiu!
Decká vytvorte tímy. Želám vám veľa šťastia!
Pripraviť sa, pozor, štart!
Desať. Deväť. Osem. Sedem. Šesť.
Päť. Štyri. Tri. Dva. Jeden. A stop.
Zaujmite pozície.
Okej.
Tri, dva, jedna. Štart!
Skúste ma poraziť.
Hovorím vám.
Waw.
Ahoj.
To bolo úžasné. Bola si neuveriteľná.
Ďakujem.
Čo robíš s tým úbohým lietadielkom?
Je to veľryba.
Jasné.
Môj otec vždy hovorieval, že odpovede na životné otázky
mám hľadať v prírode.
Si si istá, že to funguje?
Áno.
Tak dobre.
Nebolo by úžasné, ak by nešlo iba o to,
koho lietadielko doletí najďalej?
Ak by sme sa snažili vytvoriť niečo krásne alebo prekvapivé?
Takú súťaž by som chcela vyhrať.
Si blázon.
Úplný blázon.
Toto je posledná disciplína.
Ak uspejete, budete reprezentovať Austráliu
na majstrovstvách sveta v Tokiu.
Vašou úlohou je dosiahnuť druhú stranu 50-metrového bazéna
bez rozbehu.
Vaše lietadielko sa musí dotknúť druhej strany bazéna.
Ak sa druhej strany bazéna nedotkne,
nejdete do Tokia.
Okej, ideme na to. Začneme z tejto strany.
Ideme!
Usporiadatelia, prosím vás, pomôžte jej.
Dobre. Ideme!
A...
Ideme.
Áno!
A ideme!
Áno! Toto sú naši víťazi!
Dylan a Jason sú naši víťazi!
Reprezentanti Austrálie v Tokiu!
Budete reprezentovať Austráliu!
Oci? Oci, oci, oci.
Oci, oci.
Som druhý v Austrálii.
- To je super. - Hej, je to super.
Musím zapracovať na vzdialenosti. To mi pomôže vyhrať.
Podľa mňa by sme mali cez víkend začať trénovať,
aby sme našli kýl s krídlami.
Predstav si, aký budem potom dobrý.
Majstrovstvá sú v Japonsku.
Takže?
Môžem ísť?
V Japonsku?
- Japonsko je drahé. - Ja viem.
Ale myslím si, že ak po a, ty začneš pracovať
a po b, ja si nájdem brigádu,
budem môcť ísť aspoň tam a naspäť.
Asi hej.
Asi hej? To čo znamená?
Znamená to, že začneš pracovať?
- Že si môžem nájsť brigádu? - Psst. Nemôžem...
Je to také...
Japonsko.
Brigáda.
Je to smiešne.
To nejde.
To nejde. Mrzí ma to.
Mrzí ťa to? Nie, nemrzí.
- Nemrzí ťa to. - No tak, prestaň.
Sme v Sydney. Celý čas si len sedel vnútri.
Dokonca si ani neprišiel na súťaž,
kvôli ktorej sme tu.
Pozri. Pozeraj na toto.
Tam vonku je svet, vieš?
Ty to... Ty to nechápeš.
Ja to nechápem? Ty to nechápeš, oci!
Ty to nechápeš. Ja mám 12 a chápem to.
Je mŕtva.
Nevráti sa.
Nikdy.
Už ju nikdy neuvidíme.
- Bol si skvelý. - Ďakujem.
Skvelá práca, Dylan. Gratulujem!
Ďakujem.
- Ahoj. - Ahoj.
Bol by som rád, keby sme ostali v kontakte.
- To by bolo super. - Čo tak Skype?
Jasné.
Si v poriadku?
Prepáč. Pripravená na odvoz na letisko?
Organizátori to dohodli s mojím otcom.
- Čože? - Hej. Odchádzame hneď teraz.
- Poď. - Okej, nevedela som o tom.
- Maj sa, Dylan. - Ahoj, Kimi.
Adresa na Skype.
Lopta na zemi!
Dylan!
- No čo? - Bol som druhý.
Dostal som sa na majstrovstvá sveta.
Tokio.
To je v Číne, že?
Dylan, chlapče. Gratulujem.
Skvelá práca, kamoš. A teraz dovnútra. Ideme.
Viete, ako to tu chodí. Prichádza Sombrero.
Sombrero.
Poď sem, Clive.
Ako to robíš, Clive?
Ako vydržíš vo vzduchu tak dlho?
- Čau. - Ahoj.
- Ako sa máš? - Dobre. Dobre.
Toto je moja izba.
Tu bývam.
Ahoj.
- Dobrý deň. - Prepáč, to bola moja mama.
Mala si pravdu.
Odpoveď treba hľadať v prírode.
Zistil som, že dravé vtáky
sa udržia vo vzduchu tak dlho vďaka rozpätiu krídel.
Predstav si, že toto je vták. On vlastne
mení svoje rozpätie krídel.
- Aha! - Keď plachtí, mení ho.
A vďaka tomu sa udrží vo vzduchu.
Zober si papier. Niečo ti ukážem.
Keď máš rád vtáky, toto sa ti bude páčiť.
Sleduj ma. Zober tento roh
a takto ho prelož.
Tomuto sa hovorí údolnica.
- Takto? - Presne tak.
A teraz to najťažšie. Vidíš?
Hovorí sa tomu diamant.
- Toto? - Áno.
Teraz urobíme krk a zobáčik.
A voila!
Vidíš? Z papiera môžeš urobiť čokoľvek.
Podaril sa ti.
Ďakujem, Kimi.
Povedzte nám niečo o deťoch, ktoré pôjdu do Tokia.
- Och! - O Dylanovi a Jasonovi.
Dylan a Jason, Dylan a Jason. Sú úžasní.
Ich lietadielká sú úplne odlišné.
Majú úplne odlišnú techniku.
Oci, oci! Som v telke, som v telke!
Poď sem, poď sem, poď sem!
Jason a Dylan, naši majstri sveta.
Mám to, mám to, nahráva sa to.
- Aký je to pocit? - Toto je ten druhý chalan.
Som pyšný. Je to naozaj vzrušujúce.
Dostal sa ďalej, čo je úžasné.
- Má niečo, v čom je dobrý. - Patrick.
Očividne ti to ide
s papierovými lietadielkami. Aký máš trik?
Trik spočíva v tom, že musíte študovať letovú dráhu lietadielka
v priestore bez akéhokoľvek pohybu vzduchu.
Takúto možnosť dostal Jason dnes v Sydney.
Presne tak. Skúmal som, ako lietadielko funguje.
Je to naozak úžasné. Prekvapilo ma...
To je trochu nefér.
Bude to skvelé. Verte mi.
My si nemôžeme dovoliť ani môj let.
Ministri zdravotníctva Austrálie a Nového Zélandu na stretnutí
podporili požiadavku povinnej klasifikácie
geneticky modifikovaných potravín.
Poď so mnou.
- Poď. - Teraz?
Ideme!
- Poď! - Kam ideme?
- Kam ideme?
Poď!
Čo myslíš?
Garážový výpredaj
Kupujte, ľudia. Nakupujte vo veľkom.
- Poďme. To je priveľa. - Čo je toto?
Všetko, čo je na stole. Chcete?
Je to priveľa.
Ahoj, Mabel. Predala si niečo?
- Nič. - Nepredala si nič?!
Pán Hickenlooper?
- Ako sme na tom s peniazmi? - Máme možno polovicu toho, čo potrebuješ.
Mrzí ma to, chlapče.
Ale deň ešte neskončil. Hlavu hore.
Chlapče!
Starý otec!
- Chlapče! - Starý otec!
Kde to rozložíme?
Pozri na toto.
- Koláče! - George.
Ako sa máte?
- Výborne. - Dámy.
Dámy.
Koľko chcete za ten klavír?
Ten nie je na predaj.
No tak, človeče. Všetko je na predaj.
Peniaze by mi pomohli, ale...
- Nie, nie je na predaj. - Dva litre.
Má oveľa vyššiu hodnotu.
Tak dobre, dva a pol.
Nie, mrzí ma to.
Má pre mňa citovú hodnotu.
Najväčšiu citovú hodnotu má zväzok bankoviek, kamoš.
Okej. Tri litre. Ani o penny viac.
Patrí mojej manželke.
Mal by si ju sem zavolať, kamoš.
Možno ťa privedie k rozumu.
Očividne ho nepoužíva.
Prosím.
Dobre, no...
Mrzí ma to, ja...
Chcem ho pre svoju dcéru.
Práve začína. Viete, je dobrá.
Má talent. Ale...
Mrzí ma to.
Ak si to rozmyslíte, zavolajte mi.
Predali sme dosť, nie?
Hej, môže byť.
Ak chceš, tu to zlož.
- Dobre. - Ďakujem, kamoš.
Spočítal som výnos z dnešnej akcie.
Super.
Áno?
1 745, 65 dolárov.
1 000?
Waw!
Tie staré dámy s čajovými koláčikmi?
Prispeli k tomu veľkým dielom.
Je to dosť, Dylan, aby sme jedného človeka dostali do Japonska.
Pán Hickenlooper.
A ste si... ste si istý, že ste to dobre spočítali?
Dylan. Som tvoj učiteľ matematiky.
Ľudia! Idem do Japonska!
To je vynikajúce!
- Gratulujem! - To sa ti podarilo, Dylan!
- Ďakujem vám, pán Hickenlooper. - Nemáš za čo, chlapče.
Do Japonska nepotrebujem žiadne očkovanie, že?
Nie, do Japonska nie.
To je super.
Neznášam injekcie.
Choď to povedať otcovi.
Hej. Podarilo...
Ošpliechame ocka.
Ošpliechame ocka!
Ošpliechame ocka.
Pozdrav ocka.
Ahoj, ocko.
Ideš do vody?
Poď so mnou na letisko, oci, prosím.
Budeš v pohode.
Viem, že budem v pohode, ale...
- Nemôžem ťa tu takto nechať. - Budem v pohode.
- Dobre. Tak nejdem nikam. - Ale ideš.
Nejdem.
Pôjdeš a riadne si to tam užiješ.
Veď to máš rád, nie?
- Hej. - Máš rád svoje lietadielká.
Mám ich rád.
Prečo to máš tak veľmi rád?
Pretože... Na tú chvíľu, keď lietadlo letí...
Uhm?
dokážem zabudnúť.
Zabudnúť na čo?
Na toto.
Napadlo mi, že by si si rád zobral niečo, čo ti pripomenie domov,
ak ti budeme chýbať.
Si moja najobľúbenejšia žijúca fosília.
Kráčaj vpred a staň sa súčasťou
tohto veľkého dobrodružstva, chlapče.
Áno.
Dáš pozor na otca?
Dozrieš naňho?
Pravdaže.
Bavíš sa?
Áno.
Dámy a páni, ceremoniál sa o chvíľu začína.
Zaujmite, prosím, svoje miesta.
Kimi!
Tak si to nakoniec stihol.
Ahoj!
Nechceš sa porozprávať s niekým z nich?
Vieš, že na to nemám čas, Patrick.
Prestaň mi hovoriť Patrick. Som tvoj otec.
- Ako sa máš? - Lepšie, keď už si tu.
Vyzeráš super.
Je to zábava. Všetko je to vzrušujúce.
O to predsa ide. Musíš byť lepší, vieš?
Musíš sa sústrediť na mňa. Oni sú nepriatelia.
Nie, nie sú. Sú to milí ľudia,
ktorých záľubou je vyrábať lietadlá z papiera.
Maureen Prescottová, prosím poďte ku mne na pódium.
Nemôžeme sa s nimi priateliť, vieš?
Sú to naši konkurenti, jasné? Konkurenti.
Chceš aby som išiel domov ako lúzer?
To je veľmi zjednodušená otázka.
Presne tak.
Chceš, aby som išiel domov ako lúzer?
- Nie, ale... - Dobre. Tak to dokáž.
Prosím, poďte hore na pódium.
Vitajte v cisárskej záhrade v Tokiu.
Dnes v záhrade uvidíte päť krokov
tradičnej výroby papiera.
- Waw! - To smrdí!
Skôr, než papier poskladáte,
musíte pochopiť a oceniť,
ako sa vyrába.
- Arigato. - Ďakujeme.
Prestaň s tým!
Čoho sa bojíš? Je to len papier.
Počuj, kamoš.
Čo teraz podľa teba robíš?
Okrem hanby 20 miliónom Austrálčanov.
- Tak sklapni. - Čo si mi to povedal?
- Počul si ma. - Čo si mi povedal?
Preskočme pár minút dopredu.
Ako táto scéna podľa teba dopadne?
Čau.
Pôjdeš plakať za svojím ockom,
keď skončíš v súťaži posledný, čo?
Daj si pohov, Jason.
Fakt sa ti darí odháňať od seba všetkých kamarátov.
Možno hej.
Ale aspoň tu mám otca, ktorý ma uvidí, keď vyhrám.
- Jasné. - Odpaďák.
Dylan!
Vyzerá to, že si si vytkol zápästie.
- Bude sa hojiť týždeň. - Týždeň?
Ja touto rukou hádžem.
Potrebujem ju zajtra použiť.
Ešteže máš aj druhú ruku.
Ha ha.
Čo sa stalo? Čo sa stalo?
Zakopol som.
Zakopol si?
Hej, zakopol som. Som v pohode.
Vážne.
Trocha si oddýchni. Zajtra je tvoj veľký deň.
Vyzerá to tak,
že zajtra nebude vôbec nič.
Možno by sa s tým niečo dalo spraviť.
Fakt? A čo? Čo?
Naozaj chceš, aby sa ti zápästie zahojilo?
Jasné, urobím hocičo.
Neboj sa. Už iba 12.
Nie je to až také zlé.
Ako je na tom zápästie?
Dobre nie.
Môžem sa pozrieť?
To je...
Priatelia nemajú tajomstvá.
Jasné.
To je moja mama.
Je krásna.
Pred piatimi mesiacmi zomrela.
Učila hru na klavír.
Čo sa jej stalo?
Dopravná nehoda.
To je nanič.
Áno. Je to zlé.
Tvoj otec neprišiel, lebo musí pracovať?
Od tej nehody toho môj otec veľa nenapracoval.
Vlastne, odvtedy nespravil dokopy nič.
Vôbec nič.
Ďakujem.
Je to úžasné.
Mal som to nechať tak...
Nemal som Jasonovi nič hovoriť.
Ten chalan všetkých šikanuje.
Urobil si správnu vec.
Ale stojí to za to, že prehrám?
Nezáleží na výhre alebo prehre.
- Ale no tak. - Nezáleží.
Dôležité je vytvoriť niečo krásne a prekvapujúce.
Ako napríklad tvoj zošit.
Chápem, čo myslíš,
ale aj tak chceš vyhrať, nie?
Ak sa ma na to musíš pýtať, vôbec si ma nepočúval
a vôbec ma nepoznáš.
Prepáč?
Už ideš?
Čo?
Čo sa stalo?
Ahoj.
Voláš sa Dylan, však?
Áno.
Myslíš, že zajtra vyhráš?
Neviem. Ale veľmi, veľmi chcem.
Naozaj? Prečo?
No... Každý miluje víťazov, nie?
A keď vyhrám, možno môj otec...
bude so mnou chcieť tráviť čas.
Vieš čo? On je tvoja rodina, chlapče. A niekedy...
Niekedy ľuďom trvá dlhšie, kým sa zotavia.
Ale ak zostaneš s nimi,
nakoniec sa im to podarí.
Dúfam, že máte pravdu. Ďakujem, pán Jones.
Ahoj, oci. Ako sa máš?
Dúfam, že dobre.
Tokio je skvelé. Je totálne úžasné.
Dnes som sa v jednej starodávnej záhrade naučil,
ako sa vyrába papier.
Bolo to cool.
Zajtra začína súťaž.
Som z toho nervózny. Makal som na lietadielkách.
Všetko je super.
Vytkol som si zápästie, je to dosť smola.
Ale je to lepšie vďaka akupunktúre,
čo bolo tiež super, ale...
Hej. Mám sa tu super.
Je tu kopec zábavy. Dúfam, že sem raz prídeme.
A...
Chcel... Chcel som ti povedať...
že zostanem pri tebe,
tak dlho, ako bude treba.
Dúfam, že si toto vypočuješ...
Vidíme sa.
Drž mi palce.
Ľúbim ťa, oci. Ahoj.
Privítajte ôsmich finalistov tohtoročných
juniorských majstrovstiev sveta papierových lietadielok!
Dnešnú súťaž sleduje celý svet!
Dylan!
Dylan! Dylan! Dylan! Dylan!
Dylan! Dylan!
Prosím finalistov, aby sa presunuli do priestoru určeného na súťaž.
- Veľa šťastia. - Nepotrebujem šťastie.
Dúfam, že sa riadne porežeš na papieri.
Veľa šťastia, Kimi.
Ideš, Dylan!
Pravidlá sú rovnaké.
Máte 90 sekúnd, aby ste vyrobili lietadielko.
Tentokrát budeme merať vzdialenosť elektronicky.
Paráda.
Pripravení?
Zvládneš to! Zvládneš to! Zvládneš to!
Zostáva ešte 45 sekúnd!
Už len desať sekúnd. Začnime odpočítavať!
Stop!
Postavte sa, prosím, na svoje miesta.
Pripravte sa, prosím!
Ideš, ideš, ideš. Už si skoro tam!
Dokázal som to!
Nie!
Áno!
Je úžasné.
Oci! Oci!
Je nádherné.
Našiel som kýl.
Vďaka Clivovi.
- Clivovi? - Hej, Clivovi.
Tak dobre.
- Ďakujem, oci. - Gratulujem, synček.
Zostaneš pri mne?
Hej.
Tak dlho, ako bude treba.
Sľubujem.
Máme víťazov!
Tretie miesto - Jason Jones!
Utekaj. A zagratuluj aj svojim kamarátom.
Druhé miesto - Kimi Muroyamová!
Prvé miesto...
Dylan Webber!
Bam!
Gratulujem.
Ďakujem.
preložila janulka841
Dylan! Zobuď sa! Viem, že si tam!