Ta zkurvená výheň je za trest.
- Prach tady chutná jako psí sračky. - O tom ty něco víš, co?
Zavři klapačku.
Vidím muže, mluví do telefonu a sleduje konvoj. Konec.
Jestli myslíš, že hlásí pohyb vojáků, máš zelenou. Je to na tobě. Konec.
Možná jenom volá starý.
Je pryč.
Počkejte. Vidím ženu a děcko, 180 metrů odtud, jdou směrem ke konvoji.
Její ruce se nehýbou. Něco nese.
Má granát. Ruskej RKG granát. Dává ho tomu děcku.
- Říkáš žena a dítě? - Vidíš to? Můžeš to potvrdit?
- Ne. Znáš direktivu. Rozhodni se sám. - Sejmou tě, když se spleteš.
Půjdeš do lochu v Leavenworthu.
Dostal jsi ho.
Vrať se.
- Nikdy nenechávej ležet pušku v prachu. - Ano, pane.
To byla sakra dobrá rána. Máš talent.
Jednou z tebe bude dobrej lovec.
V Knize Skutků několikrát
Pavel čelí soudu za to, čemu věřil.
A tak budeme muset učinit i my. Nemůžeme vidět jeho očima.
Takže nemůžeme znát skvělost jeho plánu.
Naše životy se před námi odhalují jako záhadné odrazy v zrcadle.
Ale dne, kdy povstaneme,
uzříme jasně a pochopíme tajemství jeho cest. Pomodleme se.
Na tomhle světě jsou tři typy lidí.
Ovce, vlci a ovčáci.
Někteří lidé rádi věří tomu, že na světě není zlo.
A když se někdy setkají s nenávistí, nevědí jak se bránit. To jsou ovce.
A pak jsou tu predátoři. Používají násilí, aby týrali slabé.
To jsou vlci.
A pak jsou takoví, kteří jsou obdařeni darem agrese
a neodolatelnou potřebou chránit stádo.
Jsou vzácní. Žijí, aby čelili vlkům.
Jsou to ovčáci.
V téhle rodině nevychováváme žádné ovce.
- A dostanete na zadek, jestli se z vás stanou vlci. - Wayne.
Ale chráníme své blízké.
Když na vás někdo zkusí zaútočit, nebo půjde po vašem bratrovi,
- máte moje svolení to dokončit. - Jeden kluk šel po Jeffovi.
- Je to tak? - Ano, pane.
Dokončil jsi to?
Pak víš, kdo jsi.
Znáš svůj účel.
Hej Jeffe, běž si pro bráchu.
Nikdo tam nebyl. Máš jenom přezku na pásek.
- Co s tím hodláš dělat? - Dneska v noci si užiju.
Uvidím, jestli to Sarah rozhicuje.
- Sarah by rozhicoval i vítr. - To se říká?
- Víš, jak jí říkali na střední. - Neříkej to! - Hulička Sarah.
- Neříkej to. - Kurva, Chrisi.
Byly tam dvě holky. Ne, díval se na ni.
Počkej, až uvidíš, co tohle dokáže.
Nazdar zlato, kdo chce ojet hvězdu rodea? Co to kurva...?
- Říkal jsi, že se vrátíš zítra. - Co jsem říkal?
Já jen... Nech ho být! Za nic nemůže.
- Kurva, chlape! - Nech ho být, sakra, Chrisi, nech ho být!
Proboha! Co je to s tebou? Nic nevěděl, jasný?
- Já to nevěděl. - Co jsi nevěděl? - Dej mi klobouk.
- Nevěděl to. Jasný? - A co nevěděl?
Co jako? Co jsi nevěděl?
Co je to kurva s tebou? Proč musíš sakra hned každýho mlátit?
Tady máš ten zasranej klobouk a padej!
Co je to hergot s tebou?
- Vypadni! - Nevím, co ode mě čekáš.
Odtáhl jsi mě sem a jsi pryč s bráchou každej pitomej víkend.
Proč myslíš, že jsem to asi udělala?
Abych upoutala tvojí pozornost, copak to nechápeš?
Sbal si věci a vypadni.
No dobře. Kašlu na tebe. Fajn.
Myslíš, že jsi kovboj díky rodeu? Nejsi žádnej kovboj! Jenom děláš na ranči.
A v posteli stojíš za hovno!
Neříkej to.
Kdy bude svatba?
Chápu to, ale to znamená cestovat po celém státu.
Každý víkend jiný město.
- Koně a býci. - Možná má pravdu.
Má pravdu? A v čem, Chrisi?
Nemá pravdu. Jsme kovbojové. Žijeme si svůj sen.
Zvláštní zpráva. Výbuchy na amerických ambasádách
v Dar-es-Salaamu v Tanzánii a v Nairobi v Keni
byly očividně součástí něčí války proti USA.
Přes 80 mrtvých a 1700 zraněných při dvou bombových útocích.
Jeffe.
Podívej.
Pořád není jasné, kdo je naším nepřítelem.
- I když cílem byly americké ambasády... - Co nám to udělali?
...většina mrtvých a zraněných nejsou Američané. I tak
přišlo ale o život osm Američanů včetně jednoho dítěte a pět se stále pohřešuje.
- Jste z Texasu? - Ano, pane.
- Jste patriot? - Ano, pane.
- A jste naštvaný? - Chci sloužit.
- Jako elitní bojovník. - Ano, pane.
No dobře. Tohle je válečnická elita.
- SEALS? - Ano. Moře, vzduch a pevnina.
- Vodě moc nefandím, pane. - Tohle není pro bázlivé.
- Většina to vzdá. - Já nejsem jako většina, pane. Já to nevzdám.
Dělejte slečinky, to je ono. No tak, dělejte, slečinky!
Bolí to jenom poprvý. Co tu máme? Chceš to vzdát, hochu?
- Hooyah, ne, instruktore Rolle! - Seš námořník!
Neodvracej se! Dívej se na mě! Dělej! Sakra. Jsi pěkně starej.
Šel jsi k námořnictvu, protože ses měl dobře na Noemově arše? Kolik ti je?
- Je mi 30. - 30?
Seš sráč! Moh bys dělat fotra půlce těhle kluků!
Zbavujeme se odpadlíků. Odsud odchází jenom zatracení bojovníci.
Daubere, fakt jsi z Connecticutu? Ještě jsem se nesetkal s buranem z Hartfordu.
Hooyah, instruktore.
Vlast je velká. Přišel jsem zabíjet teroristy.
- Kdo ti sakra řekl, aby ses hihňal? - Hooyah, instruktore Rolle!
- Řekl jsem, že máš otevřít hubu? - Hooyah, ne, instruktore Rolle!
Podívejme na tu tvou tlustou hihňající se prdel!
Jsi jenom velkej sráč! Jo! Přesně tak!
Biggles. To je odteď tvoje jméno. A tohle je tvůj lístek domů.
D, co tu pořád děláš? Každej ví, že černý neumí plavat.
- To je v pohodě, pane. Nejsem černej. - Ne?
Ne. Jsem novej černej. Běháme pomalu, skáčeme málo,
dobře plaveme a nakupujeme u Gap.
Činím bílé cápky pyšnými a pak si to rozdám s jejich holkama.
A je to tu. Ten to vzdal.
Sbohem. Lepší se ho zbavit. Kdo to vzdá tady, vzdal by to i v bitvě.
Až půjde do tuhýho, nepomůže ti. Když tě postřelí, nedostane tě pryč.
Hledám bojovníky. Pokračujte v počítání.
Neslyším vás! Mám zavolat mámě, staříku? Možná by tě mohla nahradit.
Tohle je jen předehra! No tak!
To je přesně ono!
- Squirrele. Kde máš kurva koule? - Zalezly dovnitř. Jsou v pohodě.
Je jim teplo.
Velký řeči od ubožáka. A co ty?
Co ty, staříku? Jak se cítíš?
Hooyah. Nebezpečný. Cítím se nebezpečný.
Hooyah. Kyle se cítí nebezpečný.
Dolů!
- Jo! - Chrisi, seš na řadě.
Házíme dál!
Když budeme chtít menší cíl, použijeme tvoje srdce, kámo.
- Ahoj. - Čau.
- Jak se máš? - Ujde to. Dík.
Můžu ti koupit něco k pití?
Pomůže to, abys byl o 15 čísel větší a okouzlující? A nebyl ženatý?
Viděla jsem, jak sis sundal prsten. Nebuď šmejd. Běž domů.
Bože.
- To možná ty kožený kalhoty. - Jo?
Jaké kalhoty musí mít holka na sobě, aby ji nechali na pokoji?
Možná manšestrový.
To je to s chlapama pořád stejné, najednou jste nezadaní po třech pivech?
- Já po třech pivech pokračuju dál. - To je skvělý.
- Fakt vidlácký. - Nejsem vidlák. Jsem z Texasu.
- Jaký je v tom rozdíl? - My jezdíme na koních, oni ojíždějí svý příbuzný.
Co děláš? Očividně jsi u armády.
Leštím delfíny. Když jsou v zajetí, je potřeba se jim starat o kůži.
Myslíš, že jsem blbá?
Popravdě vypadáš trochu smutná.
Jsem dost vysoký, abych ti koupil pití?
Ne, dokud mi neřekneš, co děláš.
Tak jo. A co tohle? Můžu dostat dva panáky? Jeden panák za jednu otázku?
- Za každou otázku je panák. - Platí.
Dobře. Tak jo, začni.
- Určitě patříš k armádě. Která složka? - Právě jsem dokončil BUD/S.
- Děláš si srandu? Jsi SEAL? - Ano.
- To jsou dvě otázky. - Kruci.
Fakt jsem nemyslel, že to musíš udělat.
Vím o vás všechno. Moje sestra byla zasnoubená s klukem od SEALS.
- Opravdu? - Jo. - Co tím myslíš, že o nás víš všechno?
Že jste banda arogantních, sebestředných pitomců, kteří si myslí,
že můžou lhát a dělat, co se jim zlíbí.
Nikdy bych nechodila s nikým od SEALS.
Proč říkáš, že jsem sebestředný? Za svou vlast bych položil život.
- Proč? - Je to nejlepší země na světě a udělal bych
cokoliv, abych ji ochránil. Je mi líto tvé sestry, ale já takový nejsem.
- Rád jsem tě poznal. - Kam to jdeš?
Domů. Říkala jsi, že bys nechodila s klukem od SEALS.
Řekla jsem, že bych si nikdy žádnýho nevzala.
Aha. Tak jo. V tom případě... Ahoj, těší mě. Jak se jmenuješ?
- Taya. - Taya? Chris Kyle. Těší mě.
Není egotistické myslet si, že nás všechny ochráníš, co Chrisi?
Nám říkají, že...
Že se máme mít na pozoru před egem, alkoholem a ženskejma.
No, zdá se, že na tebe byl podniknut útok.
Jsi hezká. Opravdu hezká.
Pomůžu ti.
Domů s tebou nepůjdu, tak na to ani nemysli.
Vnímejte dech, jak vyplňuje každou buňku vašeho těla.
Tohle je náš rituál. Když ovládneme svůj dech, ovládneme svou mysl.
Zmáčknutí spouště se stane podvědomou záležitostí.
Budete si toho vědomi, ale nebudete to kontrolovat.
Když vydechujete, najděte si pauzy mezi dýcháním.
A mezi srdečními tepy.
- Ahoj. Tady je Taya. Nechte mi vzkaz, zavolám zpátky. - Ahoj. To jsem zase já.
Ten, na jehož boty jsi zvracela.
Myslel jsem, že jsi možná neobdržela poslední vzkaz. Který jsem ti nechal.
- Nebo ten předtím. Takže jsem si myslel... - Co sis myslel?
Ahoj. Jak je? Jak ses měla?
- Dobře. - Tak jo. Co děláš?
- Nic moc. A ty? - Rozhodl jsem se ti zavolat.
Miř na malý cíl, málo mineš. Když budeš mířit na knoflík u košile, mineš o 5 cm.
Miř na košili a mineš o víc jak půl metru.
- Měl by ses zlepšit, Kyle. - Ano, pane.
- Co za to dostaneme? - Nahoře. - Líbí se mi tamten. Hnědej. - Jistě.
- Díky, pane. Mějte se. - Díky. Ahojky.
- Sluší ti to s ním. - Takže jsi vždycky chtěl být voják?
Chtěl jsem být kovboj. Ale měl jsem za to, že jsem určen pro něco většího.
Tak jsi začal zachraňovat holky po barech?
Myslím, že jsem zachránil ten bar před tebou.
- Máš ráda country muziku? - Jenom když jsem v depresi.
- A co děti? Chceš děti? - Jednou ano.
Máma mi říká, že mám čuch na to si vybírat špatný chlapy.
- To je hustý říct něco takovýho holce. - Moje známosti jí dávají za pravdu.
Špatné volby způsobily, že jsi tady. Udělaly z tebe to, kým jsi.
Líbí se mi, jaká jsi.
Přemýšlel jsi někdy o tom, že před tebou bude skutečný člověk?
Ne. Jenom doufám, že udělám svou práci.
Díváme se na stejný cíl? Střílíš do země.
Ale neboj. Vždycky můžeme použít ty, co neumí střílet, jako zdravotníky.
Kurva.
- Třeseš se. - Já vím.
- Nemusíme to dělat. - Ne, já to chci. To jen moje city mě děsí.
- Máš zavřený druhý oko? - Když ho zavřu, neuvidím, co tam je.
- Není tam nic než cíl. - Ne. Něco tam je.
Tak to zasáhni. Nebo kliky, 50, Kyle. A pěkných.
Jde mi to líp, když cíl dýchá.
- Proboha, Chrisi! - Co je? - Ne!
Tady je video. Zde vidíte první letadlo přilétající, zdá se, na východní straně.
Noří se do budovy s ohněm a kouřem objevující se i na druhé straně věže.
Je těžké určit, kde je jižní strana a kde severní,
ale zdá se, že je to severní strana. Tato neuvěřitelná poškození...
Jižní věž se hroutí...
- Ani mě neznáš. - Vím dost. Máš všechno, co chci.
- Čeho se tak bojíš? - Ničeho.
Všeho. Nevím. Co když to nebude fungovat?
Vezmeme se, založíme rodinu.
Máš to všechno naplánovaný, co?
Mám jasno. Miluju tě.
- Budeš potřebovat prsten, jestli takhle hodláš pokračovat. - Dobře.
Dámy a pánové, manželé Kyleovy.
Co to máš sakra na krku? Máš na něm zelenou barvu.
Věřila bys, zlato, že jsem byl celej zelenej ještě před dvěma hodinama?
- Cože? - Na to si budeš muset zvyknout. - Proboha.
Na zdraví. Tak co, veliteli?
Právě mi volali. Jdeme na to.
Hooyah! Pijem!
- Neber si to tak. - Bojím se. - Nemáš se čeho bát. To je součástí plánu.
Strašně ti buší srdce.
To jenom, protože vím, že půjdu do války, to je všechno.
PRVNÍ TURNUS
Vítejte ve Fallúdže. Nový divoký západ starého středního východu.
Al-Káida vypsala na vaše hlavy odměnu a extremisti z celýho světa se hrnou
přes hranice, aby se k ní dostali.
Vy odstřelovači budete mít každý mariňáka, aby vám hlídal záda.
Budete vysazeni podél hlavní cesty, abyste kryli mariňáky,
co půjdou ode dveří ke dveřím. Váš úkol je ochránit je za každou cenu.
Město bylo evakuováno.
Každý muž v aktivním vojenském věku, který tu pořád je, tu je, aby vás zabil.
Tak ty kluky ochráníme a vrátíme se domů.
Tak jo! Ven! Ven!
- Za mnou. - Dej si bacha, Texi.
- Mudžáhidové maj taky odstřelovače. - Odstřelovač nebude mířit na tebe.
Maj odstřelovače, co sází zásahy do hlavy ze 450 metrů.
Říkají mu Mustafa. Byl na olympiádě.
To teď odstřelovači jezdí na olympiádu?
Počkejte. Vidím ženu a děcko, 180 metrů odtud, jdou směrem ke konvoji.
Její ruce se nehýbou. Něco nese.
Má granát. Ruskej RKG granát. Dává ho tomu děcku.
- Říkáš žena a dítě? - Vidíš to? Můžeš to potvrdit?
- Ne. Znáš direktivu. Rozhodni se sám.
Sejmou tě, když se spleteš. Půjdeš do lochu v Leavenworthu.
Kurva, to bylo drsný.
- Zasraná čubka. - Zvednout. Pokračujeme.
Skvělá střelba. Sakra dobrý rozhodnutí.
- Rozumím. Díky, NAVY. - Slyšels? - Nech mě na pokoji.
- Kde jsou všichni? - Trénujou arabášský vojáky.
- Proč tam taky nejsi? - Mám sračku.
- Pořád čteš komiksy? - To je grafická novela.
To je velký rozdíl.
Marc Lee se tu stavil a říkal, žes byl v akci, žes přišel o květinku?
Malej kluk, co ani neměl chlupy na koulích, jeho máma mu dala granát.
Poslala ho, aby zabil mariňáky.
Takový zlo jsem ještě nezažil.
Jo, ale ten kluk mohl sejmout deset mariňáků.
- Jo. Ale já ho zabil. - Dělals svou práci. Šmytec.
Jo, ale takhle jsem si to napoprvý nepředstavoval.
Kurva, co to bylo?
Naše krytí, Einsteine. Můžeš mu poděkovat později.
Pohyb.
Johne, pohni.
Pozor! Do krytu!
Zastavit střelbu!
Salam alejkum.
Bacha na střechy. Sledujte je.
Jeden to dostal. Potřebujeme zdravotníka.
Nepřátelský odstřelovač identifikován. Pozice... 155604.
- Smrdí to tu chcankama. - No jo.
Zachránil jsi nám prdel, pěkná střelba.
- Vyčistím to tady. - No jasně.
Zasranej odstřelovač.
- Postaral jsem se o to. Už se to nestane. - To by nemělo.
400 metrů odsud je místo, kde je horká půda. Mám pár čárek.
- Kolik jsi jich dostal? - 6. Teda vlastně 8.
- Ale dva odtáhli pryč. - Dostal jsi jich 6?
Jo. Co jako?
Je to víc než zbytek odstřelovačů dohromady.
Jo, ale sundali jednoho z nás.
Nemůžeš trefit to, co nevidíš.
- Jeho žena říkala, že nesl korán. - Já teda nevím, jak vypadá korán,
ale můžu vám říct, co nesl.
Bylo to z tvarovaného kovu, střílí to kulky ráže 7.62
a vypadalo to úplně jako AK-47. Tak mi řekněte, co to teda nesl.
Už jde. Poslouchejte.
Máme tu Legendu. Potlesk pro Legendu.
Lidi doma na ranči jsou na tebe pyšní.
Už bylo řečeno, že tady Legenda zabila 100 chlapů.
Jednou ránou. Bylo to...
Jednou ránou od jednoho člověka.
Zmáknul 100 chlapů. Sám.
A tak... Sakra. Do prdele.
Kurva. Bitva jídlem? No tak.
- Do prdele. - Jedině takhle ti jde zavřít klapačka.
- Už jsi někoho zabil? - Takhle by neměly probíhat telefonáty domů, zlato.
Nehraj to na mě. Vážně. Chci, abych věděla všechno.
- Některý věci se nedají říct přes telefon. - Zbouchnul jsi mě
a teď tu sedím sama, skládám postýlku a ty se mnou nemůžeš mluvit?
To je ten tvůj velkej plán?
Už jste tam hotoví?!
Nemůžu přestat myslet na tu růžovou věcičku, co jsi měla na líbánkách.
Říká se tomu noční košilka.
A tři dny nejsou žádný líbánky.
Byly to skvělý tři dny.
- Vážně mi chybíš. - Ty mně taky.
- Mám mluvit nemravně? - Jo. Počkej.
Mám zbraň v jedný ruce, telefon ve druhý, co teď?
Musíš se rozhodnout, co je pro tebe důležitější.
- Jsi nadržená těhulka, co? - Jsem tlustá a nadržená, je to nechutný.
I kdybys vážila 130 kilo, nevadilo by mi to.
- To je tak romantický. - Jak se má můj kluk?
- Nikdo neříkal, že je to kluk. - Nemůžu se dočkat, až tě s ním uvidím.
Jak to víš?
Prostě to vím. Cítím to.
- Doufám, že máš pravdu. - Zlato, určitě.
- Kontaktoval tě tvůj táta? - Nebyl jsem na mailu. - Do prdele.
Zavěs a zavolej mu.
- Co se děje? - Jsem tak sobecká. Vůbec jsem nepomyslela... - Co se stalo?
- Tvůj brácha odjel. - A co ta paragánská škola?
- Nedostal se tam. Zavolej tátovi. - Kam odjel? Kde je?
Tam.
Odjel do Iráku. Promiň, zlato.
Ten muž s mačetou je jordánský radikál financovaný Bin Ládinem.
Vycvičený Bin Ládinem. Je loajální k Bin Ládinovi.
Jmenuje se Zarkáví.
Tenhle kretén je korunním princem Al-Káidy v Iráku.
Jeho armáda Al-Káidy má 5 tisíc mužů. Tohle nejsou žádní sráči.
Jsou dobře cvičení a placení. A nyní...
Začali největší městskou válku od Vietnamu.
Zarkáví a jeho pobočníci jsou naší nejvyšší prioritou.
A je jediný způsob, jak je dostat. A to jít ode dveří ke dveřím.
Dům po domu. Dokud nenajdeme je, nebo někoho, kdo ví, kde jsou.
Musíme prohledat deset domů za hodinu.
Vím, je to hodně. Je to agresivní. Pomůžeme si leteckou podporou.
Tohle je cíl nejvyšší důležitosti, jaký jsme tu ještě neměli.
Chci, aby byl ten kripl mrtvý nebo zajatý. Rozumíte?
Nějaké otázky?
Něco ti povím. Ti mariňáci jsou tak splašený, že jim ustřelí prdel.
Jsou to mariňáci. Nemají trénink jako my.
- Půlka z nich byli před půl rokem civilisti. - Tak je vycvičíme.
Ukážu jim, jak na to. Povedu jednotku v ulicích.
Ne. Potřebujeme tě jako krytí.
- Když budu na ulici... - Prohledávat domy je tu nejnebezpečnější práce.
- Máš nějakej záchranářskej komplex? - Chci dostat padouchy.
Když je nevidím, nemůžu je sundat.
- Tihle kluci tě znají, cítí se tam s tebou nepřemožitelní. - To nejsou.
Jsou, když si myslí, že jsou. Zůstaň u pušky a nech je čmuchat po Zarkávím.
Říkal jsi, že Al-Káida měla střelce na olympiádě,
ale Irák se nekvalifikoval ve střelbě na poslední tři hry.
Mustafa není z Iráku.
Je ze Sýrie.
Až vejdete dovnitř, nic neuvidím, pohybujte se pomalu, pokračujte k cílům.
- Rozumím. - Pozor, výbuch!
Běžte!
Kašlu na to. Jdu čistit domy s mariňáky.
- Jdeš taky? - Ani náhodou.
Mám svůj život rád. Rád bych se vrátil domů.
To není moje práce prohledávat domy. Ti hoši dostali blbou fachu. Kdepak.
Jestli tě neuvidím dole, tak se postarej, ať se spolu už nesetkáme.
- Můžu s váma? - Každej SEAL je u mě v pohodě.
To jsi ty. Říkají ti Legenda. 24 potvrzených zabití.
- Kdo to počítá? - Seš machr.
Kecal jsem s jedním z Brava.
Pár věcí znám.
Jednoduchý věci. Co nás můžou udržet naživu. Co říkáte?
Tak jo.
- Co to znamená? - Vyrazit dveře.
- Jdu dál. - Na zem! Dělej, na zem!
- Ne, ne, ne! Nerozumí! - Dolů!
Proč jsi tady? Měl ses evakuovat, proč jsi pořád tady?
Mluv! Kdo sakra jsi? Tvůj domov je mi fuk, tohle je válečná zóna!
- Prosím! - Postarej se o to děcko! - Ne!
- Tyhle čubky jsem našel v zadní komoře. - Jste vítáni. Jste mými hosty.
- Kolik jich tu ještě je? - Ať jdou vojáci dovnitř.
Ten arabáš nás tu chce, jen aby nás mohl odpálit.
- Mrkni se po vestě. - Když vás vidět, on vědět, že spolu mluvit.
- Prosím, pojďte dovnitř. - Kdo? Kdo bude vědět, že jsme spolu mluvili?
- Kdo? - On přijít a...
- Být zlé. Prosím. - Cíl zabezpečen? - Cíl zabezpečen.
Na zem a ruce za záda.
Hned! Dělej! Pohni se!
Vem ho do druhé místnosti.
Když bude mluvit s americkými vojáky,
přijdou do jeho domu a udělají z něj exemplární příklad. - Kdo?
Muž, který přijde, je znám jako Řezník. Beznadějný, syn ďábla.
Něco jako vymahač?
- Ano, vymahač. - Voják číslo 1 Zarkáví.
- Zarkáví? - Zarkáví.
Chceme vědět, kde je Zarkáví. Víš, kde je? Řekni. Jak se k němu dostaneme?
Máš pro nás informaci ohledně Zarkávího? Hned nám to řekni!
- Najděte Řezníka, najdete Zarkávího. Podává mu hlášení. - Jak ho najdeme?
Dívej se na mě, když s tebou mluvím. Kde ho najdeme?
Musíte pochopit, jak riskují. Bude žádat peníze.
- Chce 100 tisíc dolarů. - Chceš 100 tisíc dolarů?
Nemám žádný důkaz, že ten chlap existuje.
Dobrej.
- Ona je ten důkaz. - Chci ti pomoct, ale něco potřebuju.
Potřebuju telefonní číslo, adresu, jméno, musíš mi něco dát.
- Pane, první četa je pod palbou. - Jdeme!
Dívej se na mě, když s tebou mluvím. Hej!
Něco potřebuju. Můžu ti pomoct, šejku. Dej mi jméno, postaráme se o to.
Můžu ti zaručit bezpečí.
- Amir Khalaf Fanus? - Amir Khalaf Fanus. To je jméno Řezníka.
Věříme, že Řezník je Zarkávího muž číslo dva.
- Tohle je váš chlap. - Jo, ale nevíte jeho skutečné jméno, to by tam bylo.
Máme několik přezdívek.
Jestli Fanus je pravé jméno, půjdeme za šejkem.
Žádá 100 tisíc dolarů. A jestli dodá Řezníka, tak je i dostane.
Tady je agent Snead, DIA. Potřebuju prověřit jméno Amir Khalaf Fanus.
- Jo, počkám. - Jestli tam pojedeme, tým 3 může zajistit krytí.
Jestli v tomu lítaj prachy, velení na to bude chtít kontraktory. Jo, co máte?
Dobře.
Jedeme za šejkem.
- Něco jsme trefili. - Řezník je Zarkávího vymahač.
Jeho oblíbenou zbraní je zasraná vrtačka.
Chodil jsem do semináře, než jsem skončil v námořnictvu.
- Skoro jsem byl kněz. - A proč to nedopadlo?
Mám rád hazard. Miluju kostky.
Kněz podle mýho gusta.
- Jako teď, jo? - Neslyšels? Jsem Legenda.
- Ahoj, zlato. - Měl jsi pravdu, je to kluk.
Cože?
- Je to kluk. - Je to kluk.
Gratuluju.
Chrisi?
Vem peníze. Do auta!
Běž! Vem tu tašku!
Chrisi?
Rychle pryč. Vrátíme se pro ně!
- Zlato? - Slyšel jsem jeden výstřel.
Přišlo to pod úhlem.
- 270 metrů a víc. - Proboha!
- Vidíš ho? - Je v okně.
Do prdele. Vidím Řezníka. Vede šejkovo dítě po ulici.
Požaduji posily. Jsme ostřelováni odstřelovačem při přiblížení k cíli.
Pozice 04536... Konec.
Hodím kouřový granát. Zabezpečíme tu budovu. Půjdu na střechu.
Stůj!
Běž!
Bože. Bože.
Když s nimi budete mluvit, tak s nimi umřete.
Tak dělej, zasranej parchante! Seru na tebe!
Ježíši Kriste. To je binec.
Jste pěknej pitomec. Co jste si sakra myslel?
Selhali jste v zabezpečení oblasti.
Odvolávám akci. Vraťte se na základnu.
- Musíme dát dohromady tým na pronásledování. - Ne, odvolali nás.
- Co tím myslíš? - Máme sedět na základně, než si to proberou.
To nám nemůžou udělat. Za tři tejdny jedu domů.
Budou to tři dlouhý tejdny.
Jak je?
Ahoj.
- Myslela jsem, že jsi mrtvý. - Jo.
Promiň. Jsem tady.
Promiň.
- Jsi v pohodě? - Jo.
Jsi ta nejkrásnější věc, co jsem kdy viděl.
Uvnitř mě roste mimozemšťan.
- A mám v mé ložnici cizího chlapa. - V naší ložnici.
Tvoje ruce jsou jiné.
To nevím. Jsou to moje ruce.
- Jsem pěkně nervozní. - Já taky.
- To teda nejsi. - Ale jo. Přísahám.
Co když vyleze ten mimozemšťan ven a drapne mě?
Jo...
Vtípky...
- Bude to dobrý. - Slibuješ? - Samozřejmě.
Jak to, že to se mnou tak umíš?
Zlato, bylo by hezký si vyrazit ven.
Posloucháš mě? Chrisi?
Co chceš dělat?
Co tak zůstat tady a odpočívat?
Tak dobře.
Budeme odpočívat.
- Co to děláš? - Pokouším tě.
Víš, to je cesta k mému srdci.
Jdu k tobě.
- To vypadá skvěle. - Díky.
- Jak se cítíte? - V pohodě. Už chci, aby byl venku.
- Už to musí být každým dnem. - To doufám.
- A co vy, pane Kyle? Jak je? - Cítím se dobře. Díky.
Asi je těžké být zpátky?
- Ani ne. - Tohle je poprvé, co jsme opustili dům.
Jsem rád, že jsem doma.
Tady. Vzal byste si to?
Jestli něco chcete zkontrolovat, tak moje kolena.
- Kouříte? - Ne.
- Pijete? - Jen když mám žízeň.
- Máte 170/110. - Ježíši, Chrisi.
- To je hodně? - Ne pro někoho, kdo měl 14 kafí.
- Ale pro někoho, kdo jen sedí... - Oceňuji vaší...
- Děkuji. - Podíváš se na to? - Jasně.
- Pěkně jsi mě potopila. - Co jsem měla dělat?
- Nemluvil jsi. Choval ses, jako že se nic neděje. - Jsem dobrej.
Nejsi dobrej, Chrisi. Tvůj krevní tlak je sakra 170/110.
Jedu po dálnici, svítí sluníčko a je 23 stupňů.
Jsem dobrej. Tam zuří válka. Lidi umírají.
Nikdo o tom nemluví. Jako by se nic nedělo. Telefonujeme.
Žijeme svý jednoduchý životy.
- Ani to není ve zprávách. - Chrisi!
Všem je to fuk. Tam je válka a já jedu do obchodu.
- Nemám být tady, ale tam. - Už je to tady. - Co je? Jsi v pořádku?
- Už je to tady. - A kurva. Jedeme zpátky!
Jsi zatracenej blázen, víš to?
- Bože, zlato. - Vypadáš nádherně.
Už je to tady.
Ahojda.
- Ahoj. - Ahoj, maličkej.
- Ahojky. - Ahoj, prcku.
Podívej, co jsme stvořili.
Dítě pláče. Myslela jsem, že se o něj postaráš.
Nemusíš to vypínat. Už jsem to viděla.
Musela jsem se ujistit, že ti nějaká holčina neposlala sexy video.
Ten odstřelovač si nahrává zabití. Prodává se to na ulici.
To jsou američtí vojáci.
Tenkrát, když jsme spolu mluvili po telefonu, byl to on?
Řekni mi o tom. Tím, že o tom nemluvíš, mě nechráníš.
- Nechci, abys na to myslela. - Moje představy jsou mnohem horší.
- Ne, jsou to barbaři. - Chrisi. - Zlato.
- Jsou to zatracení barbaři. - O ně nejde.
Jde o nás.
Cože?
Musíš se k nám vrátit.
Jasný?!
DRUHÝ TURNUS
Dobrej, veliteli. Plukovník Jones čeká. Jakej byl let?
- Delší než o vánocích. - Jasně.
- Můžu na chvíli? - Jo. Ať to netrvá dlouho.
Nazdar!
- Chrisi? - Ahoj, brácho.
Ahoj.
- Jsi v cajku? - Prej tu válíš. Všichni to říkají.
- Ano? - Jak se máš? Jsi v pohodě? Rád tě vidím.
Jsi můj hrdina. Vždycky jsi byl.
- Honem, Kyle. Plukovník čeká. - Legenda.
- Co se stalo? Jsi v pořádku? - Zmeškám odvoz.
Jsem jenom unavenej. Jedu domů.
Jsem na tebe pyšnej.
Táta taky. Táta je na tebe taky pyšnej.
Srát na tohle místo.
- Co jsi říkal? - Srát na tohle místo.
Musíme jít. Pohyb.
- Stal jste se velitelem. Gratuluji. - Děkuji, pane.
Gronski je pryč. Hodně velitelů odešlo. Hrajeme teď podle jiného scénáře.
Prostudoval jsem rebelie za poslední desetiletí. Vím o každém hozeném
kameni před začátkem prvního století.
Tyhle války jsou vyhrávány a prohrávány v myslích našeho nepřítele.
- Ano, pane. - To jste vy? - To je křižácký kříž. Ano, pane.
- Jste teď nejžádanější muž v Iráku. - Za vaši hlavu je odměna 180 tisíc.
Neříkejte to mé ženě, mohla by dostat zálusk.
- Prý chcete dát dohromady tým, aby šel po Řezníkovi. - Ano, pane.
Máme nějaké informace ohledně jeho operační působnosti.
Chci, abyste v těch barbarech vzbudil strach z Boha a našel ho.
Ano, pane.
Dobře. Pojďme dostat toho hajzla.
- Ještě něco než vyrazíme? - Příště míň řečnění. - Cos to říkal?
- Příště míň řečnění. - Povím ti toho víc, jestli chceš.
- Skvělej Powerpoint. - Dík, Bigglesi. Takže?
Ta tvoje bible je neprůstřelná?
- Tahle tady? - Jo. Nikdy jsem tě neviděl ji otevřít, tak jsem myslel...
- Bůh, vlast, rodina, že jo? - Ty máš Boha?
Mám Boha?! Co to má být?
V Oregonu jsme měli elektrický plot okolo pozemku.
Jako děti jsme zkoušeli, kdo se udrží nejdéle.
Válka je podobná. Pustí ti do těla blesk a je těžké se držet něčeho jiného.
Co se na to vykašlat?!
- Chtěl bych věřit v to, co tady děláme. - Je tu zlo. Viděli jsme ho.
Jo. Zlo je všude.
Chceš, aby se ti šmejdi objevili v San Diegu nebo New Yorku?
Chráníme víc než tady tu špínu.
Tak jo. Pojďme zabít toho sráče.
Bingo. Tahle budova. Jakejkoliv bejvák na východní straně směrem k restauraci.
Dovnitř. Kupředu.
Čisto.
Ty dveře.
- Ruce za záda. - Ano.
Cíl zabezpečen.
Postarám se o okno, Chrisi.
- Zabezpečení. - Jasně. - Do rohu.
Do jiné místnosti.
Zná ho? Poznáváš ho?
- Říká, že ne. - A co ty? Poznáváš tu tvář?
Opravdu?
Řekni jim, že nikam nepůjdou, dokud my neodejdeme.
Udělejte z toho okna fotky všech, co půjdou dovnitř nebo ven.
Co máme?
- 16 mužů vešlo dovnitř. - 16?
- Jo. Obslouží víc zákazníků než pitomej McDonald's. - Podívej.
- Je pořád uvnitř?- Pořád je tam, ale nebude snadný se tam dostat.
To nevím. Tady Legendu pustí dovnitř. Jako velkou celebritu.
Budou chtít, aby jim podepsal burku. Přišel na narozeninovou oslavu dětí.
Co? Hele, já jsem se sám nepovýšil.
No teda, kreténe. To díky mně. Nikdy by z tebe nebyl velitel,
kdybych z tebe neudělal tou přezdívku mýtus.
Zve vás, abyste s ním pojedli.
Říká, že dnes jsou všichni vítáni u jeho stolu.
To je od něj hezký.
Okurka? Jo. Okurka.
Jo.
- Jen přidej vodku. - To je nápad.
Tys nikdy nevařil.
- No teda. - Jasně.
Kruci.
- No tak, chlape. - Musím si umejt ruce.
Hej! Co to kurva...?
Vidíš to? Co?
- Vidíš to? - Co se kurva děje? - Do prdele!
Tak jo. Řekni mu, že bude poslán do vazby.
A irácký soud rozhodne, jak s ním naložit.
Nebo nám pomůže dostat se do tý restaurace. Je to na něm.
V pořádku.
Dobrý. Vpřed.
Útočný tým připraven.
- Připraveni. - Jde.
15 metrů.
10 metrů.
5 metrů.
Klepe.
Prověřují ho.
- Střílím. - Jděte na to!
Granát! Granát!
- Bigglesi, je někdo vzadu? - Ne.
- D, postarej se něj. - Jasně.
Sundej ho.
Do prdele. Našli jsme tunel. Dejte si bacha.
Kontakt!
Zpátky!
Tam! Tam!
Řezník odjíždí! Jdu po něm!
Řezník zastaven. Směřuju k vaší pozici.
Byla mu nabídnuta vazba. Byla to jeho volba.
Vybral si špatnou stranu. To je všechno.
Chrisi. Začíná to tu houstnout.
- Pane, ozbrojení rebelové jsou na cestě. Musíme pryč. - Dík, veliteli.
- Co je to? - Dostaneš jen to, co ti vypadne. Tak to funguje.
- Nedostaneš tu co chceš. - Že nedostanu?!
- Dobrý. - Pane Kyle, vaše auto je připraveno.
- Můžeš s tím hejbat, jak chceš. - To je nemožný. - Kreditku.
- To je zajímavý. - Už ji máte. - Jasně.
Zvedni to z podlahy. Dělej. Zvedni to.
- Tady je. - Promiňte, pane.
- Jste Chris Kyle? - Ano, pane.
Jmenuji se Mance. Potkali jsme se ve Fallúdže. Zachránil jste mi život.
- Opravdu? - Ano, pane.
Byli jsme obklíčení v domě, když jste se objevil s týmem. Vynesl jste mě ven.
- Mariňáci zase zachránili nesčetněkrát nás. Jak je, dobrý? - Jo.
Jsem vděčný, že jsem naživu. Nebylo to...
Nebylo to snadný, víte?
- Hodně kluků přišlo o víc než o nohu. - Přišel jste o nějaké kamarády?
To taky. Ale mluvím o klucích, co to přežili.
Vrátili se zpátky, ale vlastně zpátky nejsou. Nedokážou se s tím vyrovnat.
Proč se někdy neukážete u veteránů? Kluci budou nadšení.
Všichni vědí, kdo je Legenda.
To zní jako dobrý nápad.
Můžu ti něco říct?
Tvůj táta je hrdina.
Přesně tak. Zachránil mi život. Pomohl mi vrátit se k mé malé holčičce.
- Díky, že jsi nám ho půjčil. - Jasně. - Bez něj bych tu nebyl.
Moje rodina vám děkuje za vaši službu.
Dobře, díky. Tak jo, opatrujte se.
- Rád jsem vás zas viděl. Přijďte někdy na veterány. - Dobře.
- Díky. Mějte se. - Není zač. Vy taky.
- Na shledanou. - Pojďme za tvou sestřičkou.
Haló? Moje dcera pláče.
Tam je moje dcera a pláče. Můžete se o ni postarat? Promiňte?
Haló? Kam to jdete?
Hej. Postarejte se o mou dceru, prosím.
Haló!
Hej! Okamžitě!
Vzpomínky si vytvářím sama.
Nemám je s kým sdílet.
Nebude to takhle navždycky.
A kdy to bude? I když jsi tady, tak tady nejsi.
Vidím tě, cítím tě. Ale nejsi tady.
Nenávidím kvůli tomu tvou jednotku.
Nenávidím.
Jsi můj manžel. Otec mých dětí. Ale oni jsou ti, kteří tě ode mě odtahují.
Oni nepočkají. My ano.
Jestli si myslíš, že na tebe tahle válka nemá vliv, tak se pleteš.
Ohni se nemůžeš vyhýbat věčně, aniž by ses spálil.
Je to tak.
TŘETÍ TURNUS - Cadillac 3-1,
sledujeme Řezníkova kurýra, jsme na Marylandské ulici. Konec.
Koupil jsem prsten.
- Tady? - Jo. Je to tu mnohem levnější.
Máš ho od těch barbarů? Jak víš, že ten diamant nestál něčí krev?
Co se tak kurva staráš? Prolil jsi tady potoky krve.
- Jsi Legenda. - Ale ne kvůli šutru.
No jasně. To je jen pokrytectví.
Hele, nejezdi tak blízko. Řekl jsi jí, odkud ho máš?
Ani náhodou. Řeknu jí, že ho mám ze Zales obchodu.
- Držíte se nás?- Půl bloku za váma. Nadržený a připravený, velkej Bigglesi.
Víš, D...
Myslím, že až uspořádáme setkání za 20 let, budeš ženatej s chlapem.
Když budeš vařit a uklízet...
- Tamhle jsou. - Do prdele.
- Ten chlap má oči všude. - Ten kripl je hotovej Al Capone.
Příště, až ho budeš mít na mušce, zkus neminout.
Už by byl bradou vzhůru, kdybych ti nemusel zachraňovat zadek.
- Budeš můj svědek? - Jen já, nebo ještě někdo další?
Svědek je jenom jeden, kámo.
- Vozidlo 1, jsme pod palbou. Jeď tak, abych mohl střílet. - Jasně.
Bigglesi, vpřed!
Čisto.
Za mnou.
Máme ho. Vozidlo je zabezpečeno. Zabezpečení, Chrisi.
Jo. Střecha zabezpečena.
Neobáváš se, že vezme ten prsten do Zales, aby zjistila, kolik stál?
- Nebál jsem se. - Zabezpečení. - Ale teď už trochu jo.
- To bys měl. - To jako že může dohledat ten šutr v Zales? - No to...
Jsi v pohodě, kámo?! Jsi dobrej?!
Voják zraněn. Biggles to chytil. Severozápadní roh. Střecha.
Vydrž, kámo!
Potřebuju okamžitě zdravotníka!
Tak jo. Zvednu tě a vezmu dolů.
No tak!
Vydrž. Naložte ho do Humvee.
Mám ho.
No tak. Dovnitř. Vydrž, člověče.
- Dobrý. - Omlouvám se. - Za co?
- Za co se omlouváš? Moje chyba, že jsme byli na tý střeše. - Umřu?
Kurva, jsi potápěč, Bigglesi! Potápěči neumíraj! Ošetřej tě.
Dostaneš vodu. Budeš v pohodě. Jenom vydrž.
- Chrisi, ať dostane ten prsten, jo? - Samozřejmě.
Víc odsávejte. Retraktor, prosím. Víc krve.
- Další jednotku krve. - Dejte mi...
- Odsávejte. - Tady.
Jak jsme na tom?
- Viděl jsi, odkud to přišlo? - Bylo to 1000 metrů daleko.
Jenom jeden jejich odstřelovač tohle dokáže.
- Přežije to? - Kulka trefila nejdřív jeho zbraň a pak to schytal od ní.
- Nevypadá to dobře. - To je první SEAL, co to schytal.
Kurva!
Náš zdroj, šíitský taxikář, říká, že tam mají základnu o sedm domů vedle.
Mariňáci, kteří kryli váš návrat, tam pořád bojují.
Jestli tu chcete zůstat a orazit si, rozumím. Je to na vás.
Lex talionis.
Oko za oko.
- Jedeme zpátky. - Kurva ano.
Odjezd.
Hej.
Dva kilometry.
Chodba čistá. Nalevo.
Chodba.
Chodba čistá, nalevo.
Čisto. Všude čisto.
Čisto.
Hele, Marcu. Vypadá to, že někdo odsud utekl ve spěchu.
- Voják zraněn! - To okno! - Máme raněného!
To okno!
No tak, Marcu!
No tak, kámo! Postarám se o tebe. Dívej se na mě!
Postarám se o tebe.
Marc je mrtvý.
Mám tu zraněného SEAL. Potřebuji okamžitě evakuaci. Musíme ho odvézt.
Sláva je to, za čím se někteří honí a druzí o ni zakopávají,
aniž by to očekávali.
Tak či tak, je to ušlechtilé gesto, kterým byli obdarováni.
Moje otázka zní,
kdy sláva zmizí a zůstane jen nesprávná křížová výprava,
nebo neospravedlnitelná potřeba, která člověka zcela pohltí?
Viděl jsem válku. A viděl jsem smrt...
Vojáci, pozor, zbraň připravit.
Nabít. Zamířit. Pal.
K poctě zbraň.
Marc napsal ten dopis před dvěma týdny.
Řekl ti něco?
Chris, chci vědět, co sis myslel o tom jeho dopisu.
Informátor nám dal tip. A...
Biggles to zrovna dostal. Dostali jsme se do léčky.
Ale to ho nezabilo.
To ten dopis. Ten dopis zabil Marca. Nechal to být a zaplatil za to.
Tady?!
- Ahoj, kámo. - Chrisi?!
- Kde jsi? - Tady.
- Hergot. Jsi slepej jako netopejr, co? - Jo. Stojí to za houby.
- Prej mi ale daj tvář do kupy. - Díky Bohu.
- Už bylo načase. - Na tohle je ještě brzy.
- Moc brzy? - Moc brzy.
- Slyšel jsem, že jsi ji požádal o ruku? - Jo.
To je dobře. Neřekl jsi jí, že ten diamant byl ze Zales, že ne?
- Ne. - Ne? - Koupil jsem novej.
- Menší. Její táta mi vypomohl. - Aha. Skvělý.
Neopustila mě.
Řekl jsem jí, aby mě opustila a ona to neudělala.
Bude to pro ni drsný.
Proč to říkáš? To neříkej. Má tebe.
- Celejch tvejch pět cenťáků. - Třicet.
Jsem rád, že jsem to schytal já a ne ty.
- Ty bys to nikdy nezvládl. - Nejspíš máš pravdu.
- Prej jsi odstřelovač s nejvíc zásahy v historii americký armády. - Jo?
To jsem slyšel.
Stáhli se do Sadr City.
- Vrátíš se tam? - Odřízneme je zdí a půjdeme po nich.
- No tak, to není potřeba. - Ale ano.
Jsi můj kámoš. Zaplatí za to, co ti udělali.
Hooyah, Legendo, hooyah.
Když se mi něco stane, budeš v pohodě.
Najdeš si někoho jiného.
Ty chceš umřít? Je to tak?
- Ne. - Tak mi řekni,
řekni mi, proč to děláš? Chci to pochopit.
- Dělám to pro tebe. Abych tě ochránil. - To není pravda. Ne.
Já jsem tady. Tvoje rodina je tady. Tvoje děti nemají otce.
- Musím sloužit svojí vlasti. - To je blbost.
- Není. - Nechceš toho nechat.
- Udělal jsi dost. Obětoval jsi dost. Ať tam jede někdo jiný. - A pojede?
- Jo. - Nemohl bych se sebou žít. - Nějak to přežiješ. Musíš!
Potřebuju, abys byl zase člověk.
Potřebuju tě tady.
Když zase odjedeš, myslím, že až se vrátíš, tak už tu nebudeme.
Pojď sem.
ČTVRTÝ TURNUS
Chrisi.
Museli jsme se stáhnout z pozic tři noci v řadě.
Fallúdža byla hrozná, Ramádí ještě horší,
- ale tohle místo je biblický. - Je tu ještě někdo další?
Squirrel je mimo. Dauber se měl vrátit, ale jeho žena je těhotná.
Jestli přinesu domů další koberec, stará mě zabije.
- Pořád stejný. - Pořád stejný. - To o Bigglesovi nás dostalo.
Byl jsem za ním, než jsem dojel. Vůbec nic nevidí.
Biggles umřel, Chrisi.
Včera byl na operaci a umřel jim na stole.
Tady je Taya, teď nemůžu zvednout telefon, nechte mi vzkaz.
To jsem já. Jenom jsem tě chtěl slyšet.
Chybíte mi. Přemýšlel jsem o tom, co jsi říkala.
Řekni dětem, že je mám rád. Miluju tě.
Nezvedej to.
Nezvedej to kurva.
Sráč.
Zahoď to, do prdele.
Poslouchejte. Vrchní velitel věří, že ta zeď nám pomůže vyhrát válku tím,
že uvězní zbývající členy Al-Káidy uvnitř.
Problém je, že inženýři, kteří tu věc staví, jsou cílem jednoho odstřelovače
- z dálky zpoza zdi. - Z jaké dálky?
- Asi tisíc metrů. - Je to Mustafa?
- Mu kdo? - Odstřelovač, který zabil našeho kámoše Bigglese.
Ať je to pro vás kdo chcete, my jenom potřebujeme, aby byl mrtvý.
Dopravíme vás 6 bloků severně do nepřátelského území,
takže mu budete nablízku, až vystřelí.
- Přímo do středu bouře? - Vem si brejle, Bambi.
Potřebujeme toho střelce umlčet. Rozumíte? Běžte se připravit.
Čisto.
Jdeme na to. Běž.
Běž.
Čisto.
- Pohyb. - Běž.
Všude čisto. Zabezpečit oblast.
Na ulicích je hodně lidí. Nestřílej.
Jako v pohádce.
Jeden to dostal!
Do prdele! Výstřel přišel z východu.
Jsme ve špatným směru.
To je fuk. Nestřílej. Nepřátelé jsou rovnou pod námi.
- Něco vidím. 1,7 km odsud. - Tak daleko nic vidět nemůžeš.
- Nestřílej. Prozradíš nás. - Má pravdu, Legendo.
Oprava. Je to 1,9 km.
To je hodně víc jak 1,5 km. To je nemožná rána, Chrisi.
Je to on.
Vidím cíl. Pošlete jednotky rychlé reakce.
Rozumíme. Jednotky rychlé reakce budou za 20 minut u vás.
- Má na mušce naše kluky. - Je to opravdu on?
- Je to on. - Je to na tobě, Chrisi.
Síly rychlé reakce jsou tu za 20 minut. Nic kurva nedělej.
Tak dělej.
Miř na malý cíl, málo mineš.
Za Bigglese.
Právě jsi nám to pěkně posral, Legendo.
- Cíl zneškodněn. - Potřebujeme okamžitě jednotky rychlé reakce.
- Mise splněna. - Měl na mušce naše kluky.
- A já ho sundal. - Jo. A teď jsme pěkně v prdeli!
Biggles by byl pyšný.
Dokázal jsi to, Chrisi.
E7K, pozor, ze všech stran se k vaší pozici blíží nepřátelé.
- Sakra, Legendo. Kurva. - Pohyb. Rychle.
Zabezpečit oba přístupy přes schodiště na střechu. Zkontrolovat munici.
Tady máte, sráči!
E7K, vidím nepřátele s těžkou zbraní.
Jsme pod těžkou palbou. Jsme pod těžkou palbou.
- Mám poslední dva zásobníky. Musíme prásknout do bot! - Nepřestávej střílet!
Jednotky rychlý reakce se zasekly 3 bloky odsud!
- Jsem na suchu! - 3 hodina. Nabíjím. Poslední zásobník.
- Jsem na dně! - Má někdo zásobník?
Už je dýl neudržíme! Musíme pryč!
- Jsou jako lovná zvěř. - Nechci bejt zavlečenej na ulici.
Udělej to. Přivolej je.
Rio Dva Bravo, požaduji letecký úder. Pozice 04837959.
- To je ale vaše pozice! - To kurva vím! Jdou po nás. Odpalte to!
- Vipere 34, jděte na to. - Viper 34, rozumím. 30 vteřin.
Haló?
- Ahoj, zlato. - Chrisi? Neslyším tě. Haló?
Jsem připravenej. Jsem připravenej se vrátit domů.
Cože?
Mám budovu v dohledu.
Co se děje?
- Jsem připravenej se vrátit domů, zlato. - Chrisi!
- Tady se už dlouho neudržím. - Povolte pilotovi střelbu.
Vipere 34, můžete pálit.
Cíl nezasažen.
Do prdele!
Dělejte, pohyb!
Musíme pryč!
E7K, máte volnou únikovou cestu.
Vím o cestě ven! Na můj pokyn!
Jsou na střeše! Pohyb!
Poslední!
- Běžte! Rychle! Do auta! - Dělejte! Do auta! Musíme vypadnout!
- Dělej! Musíme hned pryč! - Do prdele! Pomoz mi!
Kde je Chris? Byl hned za náma.
Otevřete ty zasraný dveře!
Zastavte, kurva!
Chrisi, dělej!
No tak, Chrisi! Chyť se mě za ruku! Dělej!
Musíme vysmahnout! Dělej!
No tak, dělej, Chrisi!
- Jo? - Dostala jsem divnou sms, že jsi v letadle?
- Jo. Vrátil jsem se předčasně. - Opravdu?
- Kde jsi? V Německu? - Ne. Jsem tady.
- Jsem ve Státech. - Jsi doma?
Co to děláš?
Potřeboval jsem chvilku.
Chrisi, děti se tě nemůžou dočkat. Jsi pryč devět měsíců.
- Jedu domů. - Jsi v pořádku?
Jo. Jsem v pohodě.
Zlato, přijeď domů. Chybíš nám.
Dobře.
Chrisi. Zlato.
Půjdu ven.
- Přines. - Výš!
Vypadáš dobře. Jinak.
Zápas je tuhle sobotu.
Doktor říká, že bude mít metr devadesát. To je něco.
Šílím, když se na něj sesypou ostatní děcka. Vždyť mě znáš.
Mohl bys trénovat.
Viklá se jí zub. Bojím se, že ho spolkne ve spánku.
Říkala, že jedině ty jí ho můžeš vytáhnout. Uděláš to?
Chrisi!
Volala mi vaše žena. Řekla mi o té párty.
- Jo, to bylo trochu nešťastné. - Zdá se, že se vám to trochu vymklo.
- Znepokojuje vás to? - Ne.
- Neznepokojuje vás, co se stalo, nebo co se může stát? - Ne.
Chrisi, na něco se vás zeptám. Jak dlouho jste tam byl?
- Čtyři turnusy. Takže... - Takže víc než tisíc dní. - Asi tak.
Překvapuje vás, že armáda vám připisuje přes 160 zabitých lidí?
Pomyslel jste si někdy, ohledně toho, co jste někdy viděl,
- nebo někdy udělal, že byste byl radši, aby se to nestalo? - Ne. Takový nejsem.
- Jaký nejste? - Jen jsem chránil naše kluky. Snažili se zabít naše vojáky.
Postavím se před Stvořitele.
A budu se zodpovídat za každou ránu, kterou jsem vypálil.
Trápí mě ti, které jsem nemohl zachránit.
Chtěl bych tam být, ale nejsem. Jsem tady. Odešel jsem.
Přejete si, abyste zachránil víc lidí?
Ano.
Kamkoliv vkročíte v téhle nemocnici,
je tu spousta vojáků, kteří potřebují zachránit.
- Chcete se projít? - Jistě.
Tak jo. Něco vám ukážu.
- Pořád kouřím. Je to dobrý, protože mi to zachránilo pravou ruku. - Jak to?
Když to bouchlo, měl jsem obě ruce vespod na volantu.
A těsně před explozí jsem šáhnul pro cigáro a dal si ho do pusy.
Když jsem si ho chtěl zapálit, přišla rána.
A vzalo to celou spodní stranu volantu i s mou levou rukou.
Mám štěstí, že mám tohle. Moje pravá ruka je v prdeli,
- ale pořád ji mám. - A pořád kouříš?
Jo, pořád kouřím.
Vedle. 8 cenťáků doprava. No tak, Wayne, umíš to líp.
8 cenťáků doprava.
Měj obě oči otevřený. Bacha na spoušť. Střílíš na terč, ne na padouchy.
- Co kdyby se mi do toho Legenda přestala srát? - Co kdybys něco trefil?
- Zásah. - No vidíš. - Střed.
Hergot. Jako kdybych měl zase koule.
Proč takhle trávíš čas? Vím, že máš rodinu.
Slyšel jsem, že jsi měl sbírku bot. Mohli bysme mít tak stejnou velikost.
- Vážně. Proč to děláš? - Staráme se o sebe, ne?
Schválně, jestli trefíš dvakrát za sebou.
No tak, máš na to.
- Zásah. - Pěkný.
- Sakra. - A kdo je teď Legenda?
Nestál bys o to, aby tě takhle titulovali. Věř mi.
VÍTEJTE V TEXASU
- Uneseš ještě jednu? - Jo.
- Odnes to dovnitř. - Dobře.
Pojď sem.
Není to tady špatný, co? Má úsměv na tváři.
Vypadá šťastně. Dělá si, co chce.
Zamávej.
- Sakra, kdo to byl? Zlato, to jsi ty? - Jasně, miláčku.
- Spálil jsem se. - Co? - Jsem dobrej. V pohodě.
- Miláčku, promiň. Co je? - To je dobrý.
- Je sakra těžký ovládnout tep srdce. - Jo.
- Takže to poprvý uděláme spolu. - Dobře.
Musíš být klidný a jistý.
A nesmíš otálet.
- Jasně. - Rozumíš? - Jasně.
- Dobrý? - Jo.
2. ÚNORA, 2013
Ruce vzhůru, dámo. Ruce vzhůru.
A shoď prádlo.
Shoď ho pěkně pomalu.
- Zlato, podívej se na sebe. - Na tebe. - Na tebe.
- Můžu ti něco říct? - Řekni to soudci.
Jsem na tebe tak pyšná.
Neříkám ti to dost často. Jsi tak skvělej táta.
A já jsem tak ráda, že mám manžela zpátky.
Vím, jak to pro tebe bylo těžké.
Stálo to za to.
- A ještě něco. Nažehlil sis puky na kalhotách? - Přesně tak.
- Pěkně uprostřed. - Opravdovej kovboj.
- Co takhle si to prádlo fakt sundat? - Žádný nemám.
Mám čtyři minuty.
- To stačí?! - Stačí mi dvě minuty. Další dvě se na tebe budu dívat.
Jedeš na střelnici?! Koho bereš dneska?
Bývalýho mariňáka. Jeho máma mě o to požádala na parkovišti u školy.
A mám čas jen dneska. Bude to jen pár hodin. Hned jsem zpátky.
- Ty... - Co je? - Tati, chceš si zahrát Skylanders?
Teď nemůžu. Až se vrátím. Ale ty budeš na osmý úrovni. To nejde.
- A já budu na čtvrtý. Chci vyhrát. Musíš mě nechat vyhrát. - Ani náhodou!
- Udělej medvěda! - Udělej koho?
Medvěda. Ne, musíš zařvat. Takhle.
Jak? Jako zvíře?
- Tak jo. Postarej se o holky, jo? - Jasně.
To je velká zodpovědnost. Cítíš se na to?
- Ahoj. - Miluju tě. - Hned jsem zpátky.
- Jak se máš? Dobrý? - Jo. - Cesta bude trvat dvě hodiny.
- Zastřílíme si a trochu si popovídáme, co ty na to? - Tak jo.
- Tak jedem. - Díky.
CHRIS KYLE BYL TOHO DNE ZABIT VETERÁNEM, KTERÉMU SE SNAŽIL POMÁHAT.
ROZLOUČENÍ S CHRISEM KYLEM. COWBOYS STADIUM, AIRLINGTON, TEXAS.
Pre YIFY uploadoval Tomate