LUNETISTUL AMERICAN
E cald ca naiba.
Praful are gust de rahat de câine.
Ştii tu?
Du-te-n mă-ta!
Începe.
Am un militar ce vorbeşte la mobil şi se uită la convoi.
Cred că raportează. Ai liber. E decizia ta.
Poate îşi sună soţia.
A plecat.
Stai aşa. O femeie şi-un copil se îndreaptă către convoi.
Are braţele cam rigide. Ascunde ceva.
Da, e o grenadă RKG-3. A dat-o băieţelului.
- O femeie şi-un băieţel? - Îi vedeţi? Puteţi confirma?
- Negativ. Cunoşti regulile. E decizia ta. - Dacă greşeşti, ajungi la Curtea Marţială!
Nimerit!
Vino imediat înapoi!
- Să nu mai laşi niciodată puşca jos. - Da, domnule!
Bună lovitură, tinere. Ai talent.
Vei deveni un excelent vânător.
Aici, în epistolele apostolilor, Pavel e acuzat deseori pentru ceea ce crede.
Ni se-ntâmplă şi nouă. Noi nu vedem cu ochii săi.
Deci nu cunoaştem slava planurilor sale.
Viaţa trece prin faţa noastră ca un reflex de neînţeles într-o oglindă.
- Dar ziua în care vom reînvia... - Ce faci?
... vom vedea clar şi vom înţelege misterul acţiunilor sale.
Acum să ne rugăm.
Există trei feluri de oameni în lumea asta.
Oaia, lupul şi câinele ciobănesc.
Sunt oameni care preferă să creadă că nu există diavolul pe lume.
Dacă s-ar arăta la uşa lor, n-ar şti cum să se protejeze.
Aceia sunt oile.
Apoi sunt prădătorii ce folosesc violenţa pentru a-i supune pe cei slabi.
Ăştia sunt lupii.
Apoi sunt cei cărora Dumnezeu le-a dăruit capacitatea de a agresa
şi nevoia de a proteja turma.
Aceştia sunt o specia rară, născută pentru a-i înfrunta pe lupi.
Ei sunt câinii ciobăneşti.
În familia asta nu creştem oi.
- Vă omor în bătaie dacă deveniţi lupi. - Wayne!
Dar protejăm pe cine iubim.
Dacă cineva încearcă să te bată, dacă cineva se ia de fratele tău,
- îţi dau voie să-l faci să înceteze. - Acela are ceva cu Jeff.
- E adevărat? - Da, dle, e adevărat.
L-ai pus la punct?
Atunci tu ştii cine eşti.
Îţi ştii scopul.
Nu era nimeni acolo, iar tu ieşi cu cureaua desfăcută.
- Ce-ar trebui să faci? - Să mi-o pun.
- Pe Sarah o vreau. - Nu-ţi trebuie mult să aibe chef.
Asta se spune despre ea?
- Nu ştii cum i se spunea în liceu. - Bine, nu spune.
Sarah suge multe...
- Doamne, Chris, ce ai? - La naiba!
- Ca macaralele erau alea două. - Şi ţi-ai tras-o cu ele toată noaptea.
- Acum să-ţi arăt puterea ăstuia. - Bine.
Sărbătorim victoria.
Aşadar, cine vrea cu o stea... Rahat!
Ai spus că vii mâine.
- Ce-am spus? - Nu, stai! Chris!
N-a făcut nimic!
Chris, lasă-l în pace! La naiba, lasă-l în pace!
Chris, Dumnezeule! Ce naiba ai? Nu ştia, bine?
- Ce nu ştia? - Dă-mi pălăria.
- Nu ştia. - Ce nu ştia?
A cui credeai că-i puşca aia?
- Asta nu ştiai, nenorocitule? - Eşti nebun! Ce dracu' ai?
Nu te poţi comporta aşa, Iisuse!
Pleacă de aici!
Se poate şti ce naiba ai?
- Pleacă! - Nu ştiu ce vrei de la mine.
M-ai târât aici şi pleci cu frate-tu la fiecare sfârşit de săptămână.
De ce-am făcut asta, tu ce crezi?
O fac ca să-ţi atrag atenţia, pricepi?
Ia-ţi lucrurile şi ieşi.
Foarte bine. Ştii ceva? Ia mai du-te dracului!
Te crezi un cowboy pentru că participi la rodeo.
Nu eşti un cowboy. Eşti un amărât de doi bani!
Şi la pat eşti de rahat!
Nu spune.
Când e nunta?
Înţeleg ce spui, dar putem merge prin tot statul.
În fiecare weekend un alt loc.
- Cai şi tauri. - Poate că are ea dreptate.
Să aibă dreptate? În ce privinţă, Chris?
N-are dreptate, suntem cowboy şi-o ducem ca-n Paradis.
Exploziile de la ambasadele americane din Tanzania şi Kenya
fac parte clar dintr-un război împotriva SUA.
80 morţi şi 17 răniţi în două atentate cu bombă.
Hei, Jeff! Uite!
E greu de spus acum cine sunt...
Uite ce-au făcut.
8 americani printre care şi un copil sunt morţi şi cinci daţi dispăruţi.
- Aşadar, eşti texan! - Da, domnule.
- Şi eşti un patriot. - Da, dle.
- Şi eşti înfuriat. - Vreau să fiu de folos.
- Îţi place să lupţi? - Da, domnule.
Dacă-ţi place să lupţi, atunci îţi arăt grupa noastră de elită.
- SEAL? - Maritim, aerian şi terestru.
- Apa nu e pentru mine. - Nu, aici e nevoie de curaj.
- Majoritatea se dă bătută. - Nu sunt ca majoritatea. Nu mă dau bătut.
- Aici începe distracţia! - Rezistaţi fetelor!
Doare doar prima dată.
Ce avem aici? Te dai bătut?
Nu, dle instructor Rolle.
Eşti doar un căcat de muscă! Îţi spun eu!
Nu te uita în altă parte, uită-te la mine când îţi vorbesc!
- Da, dle! - La cât eşti de bătrân
te-ai putea urca pe Arca lui Noe.
- Câţi ani ai? - 30, dle!
30!I-ai putea descuraja pe toţi prostovanii ăştia!
Renunţăm la cei ce se dau bătuţi!
Şi-acum, cât e de real Dumnezeu, găsim doi războinici adevăraţi!
Chiar eşti din Connecticut? N-am mai văzut un cetăţean din Main.
Da, dle, vreau să ucid teroriştii!
Cine naiba v-a adunat?
Nimeni, dle instructor!
- Ţi-am cerut eu să deschizi gura? - Nu, dle instructor Rolle.
Uită-te la fundul tău gras.
La naiba, fiule. Eşti un mâncător de Dr. Pepper.
Biggles, aşa o să te numească ai tăi!
Iar acela e biletul tău pentru acasă.
Ce naiba faceţi aici? Toţi ştiu că voi doi nu ştiţi să înotaţi voi, negrii.
Da, dle, dar eu nu sunt negru!
- Nu? - Sunt un negru de model nou.
Alergăm încet, sărim jos, înotăm bine şi ne-mbrăcăm ca boşii.
Mă fac mândru albii când le iau femeile.
Uitaţi-l! Acela e unul care se dă bătut.
Mai bine pentru el, sau e mai bine pentru voi.
Cine renunţă aici renunţă şi pe front!
Dacă nu vă grăbiţi veţi fi eliminaţi.
Eu caut războinici! Număraţi!
Nu vă aud. Vrei s-o sun pe mama, boşorogule?
Poate vine ea în locul tău!
Astea sunt preliminariile!
Ce ziceţi de ţestoasele lui Marvin Gaye? Pe burta!
- Ce ziceţi, vă place? - Da!
Veveriţoiule, unde ţi-ai lăsat nucile?
Au dispărut, dle! S-au băgat înăuntru.
Dar stau la căldură!
Vorbe mari de la un mititel!
Şi-acum tu! Ce mai faci, bătrâne?
Cum te simţi?
Periculos, dle!
- Mă simt periculos. - Bine, Kyle se simte periculos!
Înainte!
Te doare, nu? E rândul tău.
- Nu, mai ai unul. - Încă unul!
Dacă vrei o ţintă mai mică, bagă-ţi braţul!
- Bună. - Bună.
- Ce faci? - Bine, mulţumesc.
Pot să-ţi ofer ceva de băut?
Dacă beau ceva devii fermecător şi cu 20 cm mai înalt?
Şi probabil necăsătorit?
- Nu sunt însurat. - Am văzut când îţi scoteai verigheta.
Aşa că, nu fi ticălos. Du-te acasă.
E vina pantalonilor de piele.
A, da?
Ce pantaloni mi-ar trebui ca să fiu lăsată în pace?
Poate pantaloni trei sferturi.
Cum e cu voi? Deveniţi celibatari după trei beri?
După trei beri mă gândesc deja la a patra.
Da, sigur, cum să nu!
- Glumă bună din sud. - Nu-s din sud, sunt texan.
- Care-i diferenţa? - Noi călărim caii, ei verişoarele.
Ce faci? Chiar eşti un militar?
Treaba mea e să ucid delfinii, să-i ţin închişi...
- Ţi se par cumva o idioată? - Nu, pari a fi cam tristă.
Sunt destul de înalt ca să-ţi ofer de băut?
- Nu până nu-mi spui cu ce te ocupi. - Facem aşa. Hei, Grey!
Adu-ne două. Câte una pentru fiecare întrebare.
De fiecare dată când întrebi şi eu răspund, o dai pe gât. Şi viceversa.
- Perfect. - Lasă sticla.
- Bine, bagă mare! - Bine.
E clar că eşti militar. În ce divizie?
Secţia specială. Încep cursul de lunetist.
- Glumeşti? Tu în Seal? - Da, doamnă.
Ai doar două întrebări.
Rahat. O beau.
Nu voiam să te oblig.
Bine, sincer.
Ştiu despre voi toţi. Sora mea voia să se mărite cu unul din SEAL.
- Serios? - Da.
Ce vrei să spui că ştii totul despre noi?
Că sunteţi o turmă de aroganţi egocentrici ce cred că pot face tot ce vor.
N-aş ieşi niciodată cu unul din SEAL.
De ce sunt egocentric? Mi-aş da viaţa pentru ţara mea.
- De ce? - E cea mai frumoasă ţară din lume.
Aş face orice s-o protejez.
Îmi pare rău pentru sora ta, dar eu nu-s aşa.
Mă bucur că te-am cunoscut.
- Unde te duci? - Acasă. Ai zis că n-ai ieşi cu un SEAL.
Am spus că nu-l voi lua niciodată de bărbat.
A, bun! Atunci, bună, sunt încântat.
- Care este numele tău? - Taya.
Chris Kyle. Încântat de cunoştinţă. Foarte.
Cam egocentric să crezi că ne protejezi pe toţi, nu crezi?
Comandantul nostru a spus că trebuia...
A zis să avem grijă de trei chestii: ego, alcool şi fetişcane.
Atunci eşti sub atac.
Eşti drăguţă.
Eşti foarte dulce.
Sunt aici.
Nu merg acasă cu tine, nici să nu te gândeşti.
Simţiţi cum respiraţia umple fiecare celulă a corpului.
Acesta este ritualul nostru.
Controlăm respiraţia, controlăm mintea.
Apăsarea pe trăgaci va deveni un gest automat.
Veţi fi conştienţi, dar nu-l veţi controla.
Când expiraţi, găsiţi spaţiul dintre o poziţie şi cealaltă.
Salut, sunt Taya, lăsaţi un mesaj, am să vă sun eu.
Salut, eu sunt, cel pe ai cărui pantofi ai vomat.
Cred că n-ai auzit ultimul meu mesaj, sau ultimul înaintea ultimului.
- Credeam că... - Ce credeai?
Hei, ce mai faci?
- Bine. - Păi... bine...
Ce faci?
Nimic special. Tu?
Nimic. Sunt bucuros că te aud.
Ţintă mică, eroare mică. Ţinteşti un buton, ratezi minim 5 cm.
Dacă-i o cămaşă, măcar greşeşti cu juma' de metru.
Grupează loviturile, Kyle.
Da, domnule.
- Nu-i rău! Ce-am câştigat? - Un urs de sus.
- Daţi-mi-l pe acela, cel maro! - Imediat.
- Acesta-i premiul. - Mulţumesc.
- Mulţumesc. Bună ziua. - Bună ziua.
Ce frumos! Îţi stă bine.
- Ai vrut dintotdeauna să fii militar? - Nu, voiam să fiu un cowboy.
Dar am simţit că sunt făcut pentru ceva mai grozav.
Şi-ai început să salvezi fetele în bar?
Cred că am salvat barul de tine.
- Îţi place muzica country? - Numai când sunt deprimată.
- Dar vrei copii, da? - Da, cândva.
Mama-mi spunea c-am nas pentru bărbaţii nepotriviţi.
Dar e un lucru prostesc să spui asta.
Dar avea dreptate.
Alegerile alea te-au adus aici?
Te-au făcut cum eşti. Îmi place cum eşti.
Te gândeşti vreodată că în faţa armei e o persoană adevărată?
Nu ştiu. Sper doar ca-n ziua aia să ştiu să-mi fac datoria.
Vedem aceeaşi ţintă? Faci prea mult praf. Nu-i nimic!
Avem nevoie de medici pentru soldaţii care nu ştiu să tragă.
O, rahat!
- Tremuri. - Ştiu.
- Nu e obligatoriu s-o facem. - Nu-mi faci rău, da?
- Da. - Mi se pare adevărat.
Ai închis ochiul celălalt?
Dacă închid celălalt ochi, nu mai văd ce-i acolo.
- Nu-i nimic, doar ţinte. - Negativ, este ceva.
Ţinteşte-l!
Vrei să faci nişte genoflexiuni? Fă-mi 50, că nu-i nimic.
Merg mai bine, dacă respiră.
- O, Doamne, Chris! - Ce este?
Se vede primul avion venind de la est.
O, Doamne!
Se văd flăcările şi o coloană de fum înălţându-se pe partea cealaltă a turnului.
E dificil să-ţi dai seama dacă e latura de nord sau de sud.
Se pare că fumul iese din partea de nord.
Cel de nord se prăbuşeşte.
- Abia mă cunoşti. - Te cunosc destul, eşti un pachet complet.
- De ce ţi-e teamă? - De nimic.
De tot, nu ştiu. Şi dacă nu merge?
Ne căsătorim şi întemeiem o familie.
Ai plănuit totul, aşa-i?
Sunt pregătit. Te iubesc.
- Ai nevoie de un inel, dacă-mi spui asta. - Bine.
Doamnelor şi domnilor, dl şi dna Kyle!
Ce ai la gât?
Pe gât! Pare vopsea.
M-ai crede că acum trei ore eram tot verde şi cu perfuzii?
Ce?
- Pachet complet! - O, Doamne!
Noroc, băieţi!
Ce se spune, şefule?
Băieţi, ne-au chemat! Plecăm!
- Pentru noi! - În cinstea noastră! În sfârşit!
Da!
- Sunt doar şase săptămâni. - Sunt foarte speriată.
Aşa au zis. N-ai de ce să-ţi fie frică. Face parte din plan.
Inima. Uite cum îţi bate!
Pentru că nu sunt singurul care merge la război.
Bine aţi venit la Fallujah.
Noul Vest Sălbatic din vechiul Orientul Mijlociu.
Al-Qaeda a pus un premiu pe capetele voastre.
Extremiştii din toată lumea trec frontierele pentru a-l încasa.
Voi sunteţi lunetişti.
Veţi avea câte un puşcaş marin şi împărţiţi de-a lungul drumului principal
pentru a-i acoperi pe puşcaşii marini care merg din uşă-n uşă.
Treaba voastră e să-i protejaţi pe puşcaşii marini cu orice preţ.
Oraşul a fost evacuat. Orice forţă militară care mai e aici
vrea să vă ucidă.
Să apărăm fundurile băieţilor ăstora şi să ne-ntoarcem acasă.
Ieşiţi!
Ţineţi capul aplecat. Şi bastarzii ăia au lunetişti.
Lunetiştii nu te-mpuşcă-n cap.
Au un lunetist care trage în oameni de la 457 de metri.
I se spune Mustafa.
A fost la Jocurile Olimpice.
Există o întrecere de lunetişti la Jocurile Olimpice?
Un moment. Văd o femeie şi-un copil ce se-ndreaptă către convoi.
Ea are braţele rigide, duce ceva.
Da, e o grenadă rusească. I-a dat-o băieţelului.
- O femeie şi-un băieţel? - Îi vedeţi? Puteţi confirma?
Negativ. Cunoşti regulile. Decizia e a ta.
Dacă greşeşti, te fac praf. Te dau pe mâna Curţii Marţiale.
Marfă.
A naibii curvă.
Bună lovitură, texanule! Decizie excelentă!
Ai văzut bine, soldat.
- La naiba, ai auzit? - Nu mă atinge!
- Unde-i lumea? - Ne scărpinăm la boaşe.
Ascundem soldaţi arabi.
- Şi tu de ce nu ieşi? - Am diaree.
Cum de ţi-a venit? Citind benzile desenate?
Nu, ăsta-i un roman grafic, frate. E diferit.
Am auzit că ai împuşcat pe cineva. Se zice că ai pierdut virginitatea.
Adevărat?
Era un băieţel ce avea păr pe boaşe.
Mama i-a dat o grenadă şi l-a trimis să ucidă puşcaşii marini.
A fost diavolul aşa cum nu l-am mai văzut.
Ştii? Copilul acela putea ucide şi 10 puşcaşi.
- Da, dar eu l-am ucis. - Era datoria ta. Punct.
Da, dar nu-mi imaginam aşa prima mea ţintă.
La dracu'! Ce naiba?
Omul care te acoperă, Einstein. Îi mulţumeşti mai târziu.
Mişcă!
Mai repede!
La adăpost! O maşină capcană!
Nu trageţi!
Fiţi atenţi pe acoperiş!
L-au împuşcat!
Inamic lunetist localizat. Locaţie R155604.
- Ce pute a pişat! - Da, păi...
Bună lovitură. Ne-ai salvat fundurile.
- Erau curaţi, nu? - Perfect, da.
Dar rahatul acela de lunetist ne-a tras-o.
Da, nu se va mai întâmpla.
N-ar trebui să se mai întâmple. Zona fierbinte e la 400 metri.
- Voi scrie câteva rapoarte. - Câţi ai prins?
Vreo şase. Nu-i adevărat, am prins opt, dar...
Nu, pot fi opt, dar au târât doi oameni.
- Ai prins şase? - Da, de ce?
Ai ucis mai mulţi decât toţi lunetiştii la un loc.
- Da, dar au ucis unul dintre noi. - Nu poţi lovi ceea ce nu poţi vedea.
- Soţia zicea că avea Coranul în mână. - Nu ştiu cum arată un Coran.
Dar ce-avea în mână îţi spun eu.
Metal presat, trăgea cu 7.62 şi arăta ca AK-47. Spune-mi tu ce-avea în mână.
Uite-l!
Idioţi şi idioate, ascultaţi! Există o legendă printre noi.
Suntem mândri de tine, fiule!
Se spune că Legenda noastră ucide 100 de oameni dintr-o lovitură.
Cum era povestea? O lovitură de la un singur om.
A lovit o sută de bărbaţi!
- Şi e singur! - Du-te naibii!
Ne-mpuşti cu mâncare?
Doar aşa închizi gura.
- Ai ucis pe careva? - N-ar trebui să vorbim de asta.
Nu fi ciudat cu mine. Serios.
Vreau să-mi spui totul.
Anumite lucruri nu se spun la telefon.
M-ai lăsat însărcinată. Montez singură pătuţuri de copii.
Şi tu nu poţi vorbi cu mine?
Ăsta era planul tău?
Aproape aţi terminat acolo, aşa-i?
Mă gândesc doar la chestia aia roză pe care-o purtai în luna de miere.
I se spune cămaşă de noapte.
Da.
Şi trei zile nu sunt o lună de miere.
Nu, dar au fost minunate.
- Mi-e tare dor de tine. - Şi mie de tine.
- Vrei s-auzi ceva sexy? - Da, stai o clipă.
Acum am telefonul într-o mână şi arma în cealaltă. Cum să fac?
Trebuie să te decizi ce-i mai important, iubire.
Ce excitată eşti!
Sunt grasă şi excitată. Sunt dezgustătoare, la naiba!
Chiar dacă ai avea 150 de kg, tot ţi-aş trage-o.
- Ce romantic! - Cum e fiul meu?
- N-am spus că e un băiat. - Abia aştept să te văd cu el.
De unde ştii?
Ştiu şi-atât. Am un al şaselea simţ.
- Sper să ai dreptate. - Sigur că am dreptate, iubire.
- Hei, tatăl tău a dat un semn de viaţă? - N-am verificat e-mail-ul.
Rahat!
Bine, acum închide şi sună-l pe el.
- Ce s-a-ntâmplat? - Rahat, am uitat, egoistă ce sunt!
Ce este?
- Fratele tău a fost mobilizat. - La şcoala de paraşutişti?
Nu, n-a intrat. Închide şi sună-l pe tatăl tău.
Ce vrei să spui? Unde-i?
Acolo, cu voi.
A plecat în Irak.
Îmi pare rău, iubire.
Omul cu sabia e un militant iordanian. E finanţat de Bin Laden.
Antrenat de Bin Laden, loial lui Bin Laden.
Numele lui e Zarqawi.
Rahatul ăsta e moştenitorul tronului lui Al-Qaeda în Irak.
Armata lui de mercenari numără cinci mii de oameni.
Şi nu sunt păstori improvizaţi.
Sunt bine instruiţi, bine plătiţi.
În acest moment conduc cea mai mare ofensivă urbană din Vietnam.
Zarqawi şi locotenenţii săi sunt prioritatea noastră absolută.
Există un singur mod de a-i vâna pe oamenii ăştia.
Mersul din uşă în uşă, din casă-n casă până-i găsim
sau până dăm peste careva care să ne spună unde sunt.
Deci, trebuie controlate zece clădiri în fiecare oră.
Ştiu, sunt multe, e mult de lucru.
Dar vă vom ajuta cu suportul aerian.
E obiectivul cu prioritatea cea mai mare de până acum.
Pe ăsta-l vreau mort sau închis, ne-am înţeles?
Aveţi întrebări?
Dacă puşcaşii ăştia continuă să-şi bage nasul, îi vor ucide în masă.
Sunt puşcaşi, nu-s antrenaţi ca noi.
Jumătate dintre ei erau civili acum şase luni.
Atunci să-i antrenăm, să le arătăm cum se face. Mă pun la comanda echipei.
Nu, nu poţi, avem nevoie de tine pentru acoperire.
- Dacă ies în stradă, Mark... - Controlul caselor e foarte riscant.
Cine te crezi? Un super erou?
Vreau să prind inamicul. Dacă nu-l văd, nu-l pot împuşca.
Băieţii ştiu cine eşti, se simt invincibili cu tine sus.
- Nu sunt. - Ba eşti, dacă ei cred asta.
Deci, stai la locul tău şi lasă-i pe ei să-l găsească pe Zarqawi.
Ai spus că lunetistul acela din Al-Qaeda a fost la Jocurile Olimpice?
Dar de patru ediţii Irak nu se califică.
Mustafa nu e irakian.
E sirian.
Hei, de îndată ce intraţi, eu nu mai văd nimic.
Deci, intraţi cu calm şi drept către obiectiv.
Recepţionat.
Du-te!
La naiba!
Cobor să controlez cu puşcaşii.
Vii?
Nu.
Mie-mi place viaţa mea, vreau să ajung acasă.
Dărâmarea uşilor nu e treaba mea. Aceia nu şi-au ales bine meseria.
Dacă nu te văd acolo...
să ai grijă să nu te mai văd.
Hei, vă deranjează dacă stau cu voi?
Un sfat e întotdeauna bine venit.
Tu eşti Legenda! Ai 24 de victime confirmate.
- Cine le ţine socoteala? - Eşti un fenomen, la naiba!
Un bastard de la Bravo te ajunge din urmă.
Ştiu că sunteţi bestii feroce, dar eu ştiu câteva trucuri ce vă pot salva pielea.
- Vi le arăt? - Da, perfect.
Foarte bine.
- Ce-nseamnă asta? - Sparge uşa!
La podea! Cu toţii la podea!
- Nu, nu înţelege! - Jos!
De ce eşti aici? Zona asta trebuia evacuată. De ce mai sunteţi aici?
Cine eşti tu?
- Asta-i casa mea. - Nu-mi pasă, e zonă de război!
- Dle, vă rog! - La pământ!
- Repede! Mişcă-te! - Dle, eşti binevenit aici.
- Erau în spate. - Eşti oaspetele meu.
- Cine mai e în casă? - Sunteţi oaspeţii mei.
Ăsta ne vrea pe toţi aici ca să ne arunce în aer!
- Ştiţi cum îl cheamă? El ştie că vorbim. - Cine?
- Vă rog! - De cine vorbeşti?
- Intraţi, vă rog. - Cine?
Şi ştie...
- El foarte rău, vă rog! - Obiectiv sigur.
Să intre. Voi staţi la pământ cu mâinile la spate.
- Forţa, mişcă-te! - Vrei să vorbeşti? Acum să vorbim!
Duceţi-l în cealaltă cameră.
Dacă vorbeşte cu americanii, vine la el acasă şi-i dă o lecţie straşnică.
Cine-i ''el''?
I se spune Măcelarul şi e fiul demonului.
Ca un justiţiar?
Războinicul numărul unu al lui Zarqawi.
- Zarqawi? - Zarqawi.
Da, noi îl căutăm pe Zarqawi. Ştii unde este?
Spune-ne imediat unde-i. Cum îl prindem?
Ai informaţii despre Zarqawi?
Găsiţi Măcelarul şi-l găsiţi pe Zarqawi.
Bine, şi cum îl găsim?
Uită-te la mine când vorbeşti. Unde-l găsim?
Trebuie să înţelegi că riscă şi cere bani.
- 100 de mii de dolari. - Vrei 100 de mii de dolari?
N-am dovada că omul ăsta există.
Bună ziua.
Asta-i dovada.
Vreau să te ajut, dar am nevoie de ceva. Număr de telefon, adresă, nume, ceva.
- Dle, primul pluton e blocat. - Mişcaţi-vă!
Uită-te la mine când vorbeşti. Hei, uită-te la mine.
Am nevoie de ceva. Nu te pot ajuta altfel.
Dă-mi un nume şi ne vom ocupa noi.
Îţi promit, vei fi în siguranţă. Dă-mi numele.
Amir Khalaf Fanus. E numele Măcelarului.
Credem că Măcelarul e numărul doi al lui Zarqawi.
Ăsta este.
Da, dar nu ştiţi numele real, nu-i scris acolo.
Avem mai multe pseudonime.
Dacă Fanus e numele real, mergem la şeicul nostru.
- A cerut 100 de mii de dolari. - Mi-am imaginat.
Dacă ne va duce la Măcelar, îi va avea.
Sunt agentul Snead, DIA. Verificaţi numele Amir Khalaf Fanus.
Da, voi aştepta.
Dacă ne întoarcem acolo, echipa 3 se poate ocupa de securitate.
Nici vorbă. Dacă-i ducem bani, şefii vor dori militari foarte buni.
Da, ce-mi spuneţi?
Bine.
Mergem la şeicul ăsta.
Te omoară drumul.
Ştii că Măcelarul e justiţiarul lui Zarqawi?
Se spune că arma lui preferată e o bormaşina.
Înainte de a intra în armată am făcut seminarul.
- Urma să mă fac preot. - Ş-apoi ce s-a-ntâmplat?
Îmi place să pariez.
- Ador zarurile. - Eşti cam ciudat.
- A, mi-l iei aşa, pur şi simplu? - Nu ştiai, sunt o legendă!
- Bună, iubito. - Ai dreptate, doctorul a spus că-i băiat.
Ce?
- E un băiat! - E un băiat!
Tare! Felicitări!
Chris?
Ia banii şi ascunde-te!
Ia-i geanta!
Chris!
Să plecăm de aici!
Iubitule!
- A fost o singură lovitură. - Exact. A venit în unghi.
- Un lunetist de la 274 de metri. - O, Dumnezeule!
- Poţi să-l vezi? - Nu, nu am vedere.
La naiba, Măcelarul a scos copilul lui Şeic în stradă.
Cer întăriri. Suntem blocaţi de un lunetist.
E un adversar de mare prioritate.
Locaţie, 04536236. Terminat.
Acum îl afum puţin apoi urc pe acoperiş.
Aşteaptă!
Acum!
Dumnezeule...
Vorbiţi cu ei, muriţi cu ei.
Haide, nenorocitule!
Lua-te-ar dracu'!
Doamne, ce rahat!
Eşti un mare prost!
Ce naiba ai gândit? N-ai securizat zona de luptă!
Operaţiunea e suspendată pentru investigaţii, mergeţi la bază.
Trebuie să facem o echipă şi să-i urmărim.
Nu, că ne-au suspendat.
- Adică? - Se stă în bază până se ştie cum a fost.
Nu ne pot lăsa aşa!
Peste trei săptămâni mă duc acasă.
Vor fi trei săptămâni lungi.
Bună, micuţa mea.
- Credeam că ai murit! - Da, ştiu. Îmi pare rău.
- Îmi pare rău. - Credeam că ai murit.
Acum sunt aici.
Hai să mergem.
- Eşti bine? - Da!
Eşti cea mai frumoasă femeie pe care am văzut-o vreodată.
Un extraterestru îmi creşte în pântec.
- Şi mai e un necunoscut în dormitor. - E dormitorul nostru.
Mâinile tale sunt diferite.
Ba nu, tot alea sunt.
- De ce sunt atât de încordată? - Pentru că eu sunt încordat.
- Ba nu, nu-i adevărat. - Ba da, îţi jur.
Cine zice că extraterestrul din tine nu iese să mă-mpuşte?
În plină noapte.
Vreau s-o fac.
Numai prostii zic.
Totul va fi bine.
- Promiţi? - Da, sigur.
De ce eşti atât de bun cu mine?
Iubire, ar fi frumos să ieşim puţin!
Mă asculţi?
Chris?
Ce vrei să faci azi?
Mă gândeam să stăm aici să ne relaxăm.
Bine, în regulă.
Să ne relaxăm.
Ce faci? - Te ating.
Ştii că-i calea care te duce la inima mea.
Vin la tine.
- Şi aici e foarte bine. - Uite, îşi atinge nasul!
- Cum vă simţiţi? - Bine. E timpul să iasă, sunt obosită.
- În curând va ieşi. - Aşa sper.
- Dar dvs, dle Kyle, cum vă simţiţi? - Sunt bine, mulţumesc.
Îmi imaginez că e greu să te relaxezi.
Nu.
- E prima dată când ieşim din casă. - Mă simt foarte bine acasă.
Să punem asta, vă deranjează?
Dacă vreţi să verificaţi ceva, uitaţi-vă la genunchii mei.
- Fumaţi? - Nu, dnă.
- Beţi? - Numai când mi-e sete.
- 170-110. - Doamne, Chris!
- Chris... - E mare?
Dacă aţi fi la a 14-a cafea, nu, dar pentru o persoană relaxată e mare.
Mulţumesc că mi-aţi măsurat-o.
- Mulţumesc. - Ai de gând să faci vreun control?
Da.
- Mă pândeai mai devreme. - Ce-ar trebui să fac, tu nu vorbeşti!
- Ca şi cum totul ar fi în regulă. - Dar e totul în regulă.
Nu, Chris, tensiunea ta e 170-110.
Iubire, conduc pe autostradă, e soare şi-s 22 de grade.
Sunt bine. E un război, oamenii mor.
Şi nimeni nu spune nimic ca şi cum nimic n-ar fi.
Toţi stau agăţaţi de celulare, trăind vieţile superficiale.
Nici la jurnal nu dau, nimănui nu-i pasă.
E un război, iar eu merg la centrul comercial când ar trebui să fiu acolo.
- Ce este? - Iese.
Rahat, întoarcem.
- Eşti nebun. - E în regulă.
- O, Doamne, iubire! - Arăţi minunat!
Rahat, a venit momentul.
Copilul meu.
Bună.
Bună, băiete.
Bună, micuţule. Ce frumos e!
Copilul plângea, credeam că te-ai dus tu. Nu-l opri, m-am uitat deja.
Credeam că-i vreo amantă irakiană ce ţi-a trimis un video sexy.
E unul care-şi filmează victimele, Mustafa. Îşi vinde înregistrările.
Sunt soldaţi americani.
În ziua aia când vorbeam la telefon era el, nu-i aşa?
E aşa?
Vorbeşte-mi. Nu mă protejezi evitând să-mi vorbeşti.
- Nu vreau să-ţi bag ceva în cap. - Crezi că e mai rău.
- Te-nşeli! Aceia sunt barbari. - Chris.
- Iubire, sunt nişte bestii. - Nu la ei mă refer.
Mă refer la noi.
Ce vrei să spui?
Trebuie să te întorci la noi.
Bine?
Bine ai revenit, şefule! Colonelul aşteaptă.
Înapoi la vacanţă.
Adevărat.
- Hei, stai un minut. - Bine, grăbeşte-te.
- Soldăţel! - Chris?
Salut, frăţioare!
- Eşti bine? - Am auzit că pe front ne rup fundurile.
Toţi băieţii vorbesc despre asta.
- Chiar aşa? - Da.
Tu cum eşti? Bine?
- Ce bine-mi pare să te văd! - Eşti eroul meu, frăţioare! Mereu ai fost!
- Haide, Kyle! Ne aşteaptă! - Eşti legendă, nu?
- Te simţi bine? - Voi rata cursa.
- Jeff. - Sunt obosit.
Mă-ntorc acasă.
Sunt mândru de tine.
Şi tata. Tata e mândru de tine.
La naiba cu locul ăsta!
- Ai spus ceva? - La naiba cu locul ăsta.
Şefu', trebuie să mergem! Hai!
- Ai fost promovat, felicitări! - Mulţumesc, domnule.
Gronsky a fost congelat. Şi alţii mari şefi la fel.
De ani de zile studiez insurecţiile.
Ştiu fiecare piatră aruncată de la începutul secolului.
Războaiele astea se câştigă şi se pierd în mintea inamicului.
Da, domnule.
- Tu ai fost? - Da, aşa e, domnule.
Sunteţi cel mai căutat om din Irak.
180 de mii de dolari pe capul dvs.
Nu-i spuneţi soţiei, cine ştie la ce se mai gândeşte!
Ştiu că vreţi o echipă pentru a-l vâna pe Măcelar.
Da, domnule.
Avem informaţii rezervate despre zona lui de acţiune.
Vreau ca furia Domnului să se abată asupra sălbaticilor ăstora
şi să-l găsiţi pe nenorocitul acela.
Da, domnule.
Bine, hai să-l prindem pe bastardul acela.
Petrecere surpriză înainte de plecare.
- Treaba e mai simplă, Legendă. - Ce spui?
- Cuvinte mai puţine data viitoare. - Vă spun poveştile alea dacă vreţi.
- Eşti grozav, şefule. - Mulţumesc.
- Mereu să spună ceva, bastardul ăla. - Biblia aia pe care-o ai e o antiglonţ?
- Asta pe care-o pun aici? - Da, nu te-am mai văzut deschizând-o.
Dumnezeu are grijă de familie.
Tu ai un Dumnezeu?
Dacă am un Dumnezeu? Ai luat-o razna?
Când eram copil, lângă casă era un gard electric.
Noi ne agăţam ca să vedem care rezistă mai mult.
Războiul are acelaşi efect.
Te zguduie şi nu reuşeşti să te ţii bine de nimic.
Preferi să nu vii de data asta?
Tare aş vrea să cred în ceea ce facem aici.
Diavolul e aici, l-ai văzut.
Da, diavolul e peste tot.
Vrei ca rahatul ăsta s-ajungă la San Diego sau New York?
Nu protejăm doar pământul ăsta.
Bine. Să i-o tragem prostovanului!
Bingo! E-n clădirea asta. În apartament la est de restaurant.
Fiţi atenţi! Hai!
Liber!
La cealaltă uşă.
- Toţi la pământ! - Bine.
Mâinile la spate!
Obiectivul e în siguranţă. Ferestrele sunt sub control.
- Pregătiţi paza. - Haideţi, să ne pregătim.
La colţ.
Să ne mutăm dincolo.
L-ai întrebat dacă-l ştie? Îl cunoşti pe tipul ăsta?
A spus că nu-l ştie.
Dar tu, fiule, îl recunoşti?
Eşti sigur?
Spune-le că nu se mişcă de aici până nu plecăm noi.
Tu stai atent la geam. Fotografiază-i pe toţi care intră şi ies.
Ce-mi spuneţi?
Au intraţi 16 bărbaţi.
- 16? - Da, au mai mulţi clienţi
ca un rahat de McDonalds.
Vino să vezi.
- Încă mai e acolo? - Doar o intrare este.
- Nu va fi uşor să intrăm. - Nu cred.
Dacă-l văd pe Legendă, îl lasă să intre. Le face reclamă dând autografe pe burgeri.
Le vor folosi la petrecerea de ziua de naştere a copilului.
Hei, ce vrei de la mine? Nu m-am promovat singur!
Sigur că nu, ticălosule, eu am făcut-o!
N-ai mai fi fost promovat dacă nu te supranumeam mitul cum te cheamă.
Ne invită la cină la Aid Has. Suntem oaspeţi.
În ziua asta e loc la masă pentru toţi.
E foarte generos.
- Mai bine de atât nu putea fi. - Gustă, e foarte bun.
Iei castravetele şi-l bagi în apă cu oţet.
Îl laşi la marinat o noapte.
Apoi îl mănânci cu votcă.
- Asta e şi ideea. Vrei să participi? - Da, pune banii.
Trebuie doar să-nveţi să găteşti.
Da, nu are încotro.
- Rahat! - Totul e-n regulă? Nu mai încerc.
Haide.
Mă duc să mă spăl pe mâini.
Hei.
Hei!
Nu plecaţi nicăieri!
- Hei, ce-i asta? - Biggles, ajută-mă!
Vezi asta?
- Vezi? - Ce se-ntâmplă?
- Cheamă translatorul. - Dumnezeule!
Acum spune-i că-l trimitem la închisoare, tribunalul irakian va decide ce să facă,
sau ne ajută să intrăm în restaurantul acela.
Spune-i, e alegerea lui.
Asta-i.
Liber.
Bine, mişcaţi-vă.
Echipa de asalt e pregătită.
Zona verde e sigură.
Pachetul a plecat.
E la 15 metri.
10 metri.
5 metri.
Bate la uşă.
Aşteptaţi.
Îl examinează.
Noapte bună, ticălosule!
Urmaţi-mă!
Grenada! Grenada!
Iese careva prin spate?
Nimeni, nicio mişcare!
- D, dă-l jos. - Bine.
Dă-l jos!
E un tunel aici. Fiţi atenţi!
Înapoi, idiotule!
Flancul e asigurat.
Măcelarul fuge!
Măcelarul fuge, îl urmăresc!
Măcelarul nimerit, vin către voi.
I-am oferit închisoarea, a fost alegerea lui!
A ales partea greşită.
Hei, Chris, să plecăm de-aici, la naiba! Se-mpute treaba pe-aici!
Dle, insurgenţi armaţi vin către noi. Trebuie să plecăm.
Bună treabă.
- Mai vrei unul? - Tată, ce-i asta?
Ia doar ce-ţi dă maşina! Asta de aici nu se poate lua.
Eu o vreau pe aia.
- Bravo, câtă putere ai! - Chris Kyle, e gata.
- Poţi să-l mişti cât vrei. - E deja gata? Cum e posibil?
- Îmi daţi documentul? - Ce tare!
- Vi l-am dat deja. - Da, corect.
Hei, ia-o imediat de jos! Adună-le pe toate.
- Unul e aici - Scuzaţi-mă, dle.
- Sunteţi şeful, Chris Kyle? - Da, domnule.
Sunt Ments, eram la Fallujah. Mi-aţi salvat viaţa.
- Serios? - Da, dle.
Eram blocaţi într-o casă. Aţi venit cu un puşcaş şi ne-aţi scos afară.
Puşcaşii marini ne-au salvat de multe ori.
- Ce faci? Eşti bine? - Foarte bine. Sunt fericit că trăiesc.
N-a fost... N-a fost uşor, dar ştiţi...
alţii au pierdut mai mult de-un picior.
- Ai pierdut prieteni? - Da, dar eu zic de supravieţuitori.
De cei care s-au întors, dar nu s-au întors cu adevărat, înţelegeţi?
Da.
Veniţi la centru odată. Am fi încântaţi.
Toţi îl cunosc pe Legenda.
- Da, mi se pare o bună idee. - Hei, prietene.
Vrei să ştii ceva?
Tatăl tău e un erou.
Aşa e. Mi-a salvat viaţa şi mi-a...
şi am putut să mă-ntorc la fetiţa mea.
Aşa că, mulţumesc că mi l-ai împrumutat.
- Cu plăcere. - Sunt aici datorită lui.
Familia mea vă e recunoscătoare, dle.
Bine, mulţumesc. E-n regulă.
- Ai grijă de tine. - Mă bucur că v-am revăzut.
- Bine. - Veniţi la centru să ne vizitaţi.
Bine, desigur. Ia-ţi şopârlele.
- Mulţumesc. - Cu plăcere.
- O zi bună. - Bine.
- Pa. - Eşti pregătit să-ţi cunoşti surioara?
Hei, scuze, fetiţa mea plânge!
Aceea e fiica mea, plânge. Puteţi vedea ce are?
Scuză-mă.
Hei! Hei, unde te duci?
Hei!
Ocupaţi-vă de fetiţa mea, vă rog!
Hei!
Hei! Mergeţi la fetiţa mea imediat!
Îţi aminteşti că eu fac totul singură.
N-am cu cine împărtăşi.
Avem toată viaţa înainte.
Şi când începe?
Chiar dacă eşti aici, nu eşti de fapt aici.
Te văd, te ating.
Dar tu nu eşti aici.
Urăsc SEAL pentru asta.
Îi urăsc.
Tu eşti soţul meu.
Eşti tatăl copiilor mei, dar ei contează pentru tine?
Dar ei nu pot aştepta, în schimb noi putem.
Dacă crezi că războiul ăsta nu te schimbă, te înşeli.
Nu te poţi învârti în jurul focului pentru totdeauna.
Ăsta-i adevărul.
Aici Cadillac 31, urmărim curierul măcelarului.
Suntem pe Marylin Street. Terminat.
Hei, am cumpărat inelul.
- De unde? De aici? - Da, e mai ieftin aici.
L-ai luat de la sălbaticii ăştia? O fi un diamant pătat cu sânge.
Ce-ţi pasă? Ai vărsat mult sânge pe-aici. Eşti Legenda!
- Dar nu pentru o piatră. - Cui îi pasă?
- E doar ipocrizie. - Nu te apropia prea mult.
- I-ai spus de unde-l ai? - Eşti nebun?
I-am spus că l-am luat în America.
Mai sunteţi?
O jumătate de bloc în spatele tău, iubire. Ţine-i calzi pentru tine, Biggles.
Ştii, D...
peste vreo 20 de ani vom face o reuniune.
Şi tu vei fi însurat cu un tip.
Atâta timp cât vei găti tu...
- Uite-i acolo. - Rahat!
Mustafa a echipat antenele.
Nenorocitul e mai rău decât Kaiser Soze.
Data viitoare când îl ai în vizor, să nu-l ratezi.
L-aş fi nimerit pe aleea aia dacă n-ar fi trebuit să te salvez.
- Ai să-mi fii naş? - Doar eu, sau le mai ceri şi altora?
Doar un singur naş.
Beacon1, ne atacă!
- Pune-mă în poziţie de tragere! - Bine.
Mişcă-te!
Liber!
Cu mine.
Îi vedem. Vehiculul e sigur. Doi inamici sunt la pământ.
Asigurăm zona, Chris.
Nimeni.
Acoperişul e sigur.
Nu ţi-e teamă că duce inelul la un bijutier şi află cât ai cheltuit?
- Nu m-am gândit. - Controlează zona.
- Acum sunt un pic îngrijorat. - Aşa şi trebuie.
Ce vrei să spui? Că poate afla de unde l-am cumpărat?
Nu cred.
Eşti bine?
Om la pământ, Biggles e rănit!
Colţul de nordvest, pe acoperiş.
Rezistă!
Am nevoie de un brancardier.
Vin să te iau. Te duc jos.
Haide.
Rezistă! Să-l ducem la blindat!
Îl pun eu.
Are o armă.
Haide, închideţi! Stai calm.
Rezistă.
Rezistă!
- Calm. - Îmi pare rău.
Pentru ce? De ce-ţi pare rău?
- Era vina mea că erai pe acoperiş. - Voi muri?
Rezistă, la naiba! Eşti un SEAL dat naibii!
Nu poţi muri. Punem nişte nisip pe rană.
Îţi dăm o sticlă cu apă şi-ai să scapi. Doar rezistă.
- Hei, Chris, ai grijă să-i ajungă inelul. - Sigur.
Măreşte ventilaţia!
Alt sânge! Vreau o altă pungă cu sânge.
Soluţie salină.
- Pune dreapta aici. - Pune-l aici.
- Grupa sanguină... - Prea mult sânge! Aspiraţi!
Avem nevoie de mai multe...
Ai văzut de unde a venit?
Era la mai mult de un km, aş zice.
Doar unul de-al lor poate nimeri de-acolo.
- Va supravieţui? - Corpul a căzut pe încărcător.
- Asta nu e bine. - Primul SEAL rănit!
Rahat!
Şoferul de taxi e acelaşi la şapte uşi mai încolo.
Puşcaşii care ne-au acoperit încă mai sunt acolo.
Înţeleg dacă nu vreţi să vă băgaţi. Decizia e a voastră.
Legea talionului...
ochi pentru ochi.
Să ne întoarcem, băieţi.
- Rahat! - Da, la naiba!
Haide.
Hei!
Suntem la 2 km.
Liber!
- La stânga? - Descoperit.
Coridorul!
Liber. La stânga!
Liber.
Liber!
Liber.
Mark, careva a plecat în grabă.
- Om la pământ! - Staţi departe de geamuri!
Haide, Mark.
Haide, prietene. Te-am prins.
Uită-te la mine.
Mark s-a dus, Chris.
Da, om la pământ. Avem nevoie de extragere imediată.
Îl ducem de aici.
Gloria e ceva ce unii o caută, iar alţii ajung din întâmplare,
fără să se aştepte s-o găsească.
Într-un fel sau altul e un gest nobil.
Câteodată îl vedem atribuit. Întrebarea mea este...
Când dispare gloria transformându-se într-o cruciadă înşelătoare?
Sau într-o nejustificată virtute ce ne consumă complet.
Am văzut războiul şi am văzut moartea.
Drapelul! Atenţie!
Prezentaţi arm!
Încărcaţi! Ţintiţi!
Foc!
Încărcaţi! Ţintiţi! Foc!
Prezentaţi arm!
Mark a scris-o acum două săptămâni.
Ţi-a mai spus?
Chris, vreau să ştiu ce crezi despre scrisoare!
Un informator ne-a dat un pont.
L-au rănit pe Biggles, am reacţionat sub momentul impulsului
şi-am intrat într-o ambuscadă.
Dar nu asta l-a ucis.
Scrisoarea l-a ucis pe Mark.
Înţelegi? A cedat şi-a plătit preţul.
Semnez aici?
Hei, prietene!
- Chris? - Da.
- Unde eşti, nu te văd? - Aici.
- La naiba, eşti orb ca un liliac. - Da, un adevărat rahat.
Au spus că-mi vor rezolva faţa.
Slavă Domnului, aveai nevoie de o bună reajustare.
E prea devreme.
- Prea devreme? - Prea devreme.
- Hei, am auzit că ai cerut-o. - Da.
Felicitări.
Nu i-ai spus de unde ai diamantul. I-ai zis de America, nu?
- Nu. - A, nu?
Nu, i-am luat altul.
- Mai mic, şi îi place. - Frumos.
- Da. - Frumos.
N-a vrut să mă părăsească.
I-am spus să mă părăsească, dar n-a vrut.
S-a băgat într-o provocare dată naibii.
De ce spui asta?
Nu spune asta, s-a băgat în tine.
- În cei cinci centimetri ai tăi. - Glumeşti.
Mă bucur că mi s-a-ntâmplat mie şi nu ţie.
- N-ai şti cum să te descurci. - Da, cred că ai dreptate.
Se spune că eşti lunetistul cel mai letal din istoria Americii.
- Serios? - Aşa am auzit.
Răii sunt la Sauer City.
- Doar n-ai vrea să te-ntorci? - Ba da, trebuie să-i terminăm.
- Nu trebuie s-o faceţi. - Ba trebuie.
Eşti fratele meu şi vor plăti pentru ce ţi-au făcut.
Am înţeles, Legendă.
Am înţeles, la naiba!
Dacă mi s-ar întâmpla ceva mie, te-ai descurca?
Ţi-ai găsi pe altul?
Vrei să mori?
Asta vrei?
Nu.
Atunci explică-mi!
- De ce-o faci? - O, nu.
O fac pentru voi, ştii, pentru a vă proteja.
- Ba nu. - Ba da.
Eu sunt aici, familia ta e aici. Copiii tăi n-au un tată.
- Trebuie să-mi servesc ţara. - Un mare nonsens!
- Ba nu! - Nu ştii când să te opreşti!
Ţi-ai făcut datoria, ne-am sacrificat destul, să se mai ducă şi altul!
Altul în locul meu?
- Da. - Nu m-aş mai putea uita în oglindă.
Atunci găseşte un mod!
Trebuie să-l găseşti!
Am nevoie să devii iar om.
Am nevoie de tine aici.
Să stai aici!
Dacă te duci din nou...
cred că la întoarcere nu ne vei mai găsi.
Vino aici.
Chris.
Pierdem teren de trei nopţi la rând.
La Fallujah a fost urât. La Ramadi a fost şi mai rău.
- Oraşul ăsta e iadul. - Cine mai e?
Rănit sau congelat?
Dauber se întorcea, dar nevastă-sa l-a bătut.
Dacă mai duc acasă un alt covor, soţia mă omoară.
- Asta-i viaţa celor din SEAL. - Aşa e.
Vestea cu Biggles ne-a dărâmat.
M-am dus la spital. Nenorocitul acela nu mai vede.
Biggles e mort, Chris.
A fost operat ieri şi-a murit pe masa de operaţie.
Sunt Taya, nu pot răspunde, lăsaţi un mesaj.
Eu sunt. Voiam să-ţi aud vocea.
Mi-e dor de voi.
Mă gândesc la ce mi-ai spus.
Spune-le copiilor că-i iubesc.
Te iubesc.
N-o lua.
Rahat, las-o acolo!
Ce naiba faci?
Las-o jos imediat.
Las-o jos, prostuţule!
Fiţi atenţi!
Şefii spun că zidul ăsta mobil ne va ajuta să câştigăm războiul
întinzând o cursă rebelilor în acţiune.
Problema e că inginerii ce construiesc zidul sunt omorâţi unul câte unul
de către un lunetist poziţionat cu mult în spate.
Cât de mult?
- Cam la un km. - E Mustafa?
- Mu... cine? - Nu ştiu.
- Lunetistul ce l-a ucis pe Biggles.
Oricine ar fi rahatul ăsta, îl vrem mort.
Vă vom duce şase clădiri la nord, pe teritoriu inamic.
Exact sub nasul lunetistului în timp ce ia ţinta în vizor.
- În mijlocul unei furtuni de nisip? - Ia-ţi ochelarii de protecţie.
Trebuie blocat lunetistul, clar? Aţi înţeles?
- Pregătiţi-vă! - Da, domnule.
- Liber. - Eu manevră, tu baza.
- Da. - Du-te!
Haide.
Liber. Mai departe.
Zonă liberă. Toţi pe poziţie.
Aglomerări ciudate. Nu trageţi.
Rahat, o furtună de nisip!
- Lovit! - Lunetistul!
Rahat. Lovitura a plecat de la est!
Suntem în poziţie greşită.
Nu contează, nu trage! Inamicul e chiar aici.
E ceva la 1737 metri.
E prea departe ca să vedem. Nu trage că ne vor descoperi.
Are dreptate.
Corecţie, e la 1920 metri.
E mai mult de 1.6 km. E o lovitură imposibilă, Chris.
El e.
Aici e unitatea de atac. Avem obiectivul, trimiteţi întăriri!
Înţeles! Întăririle ajung în 20 de minute.
- I-a luat pe-ai noştri în vizor. - Chiar el este? Poţi confirma?
El e.
- Chiar el este. - E decizia ta, Chris.
Întăririle ajung în 20 de minute. Nu trebuie să tragi, la naiba!
Dacă-l ai în vizor, termină-l!
Ţintă mică, eroare mică.
Fă-o pentru Biggles.
Ne-ai terminat, Legendă!
- Nimerit. - Cer ajutor imediat!
Misiune îndeplinită. Îi ţintea pe ai noştri.
- L-a ucis? - Da, şi-acum suntem terminaţi.
Biggles ar fi mândru.
Ai reuşit, Chris.
Echo 7, inamicii se apropie de tine din toate părţile.
Ne-au descoperit! Du-te naibii, Legendă!
Haide!
- Urcă pe acoperiş! Blocaţi ambele scări! - Economisim muniţiile!
Mişcaţi-vă!
Luaţi de aici, jigodiilor!
Echo 7, inamici pe partea verde.
Foc de acoperire!
Mai am doar două încărcătoare! Să ne mişcăm!
Trage mai departe!
Mai am trei rămase.
- Unde? - La ora 3:00, ultimul încărcător!
Mai am unul rămas.
Le-am terminat! Mai are careva muniţii?
Nu mai putem face faţă! Trebuie să plecăm de-aici!
- Sunt ţinte uşoare. - Nu ne vor târî pe stradă!
Bine, fă-o!
- Sună-i! - Cer intervenţia aeriană.
Coordonate: 04837959
- Asta-i poziţia voastră? - Îmi ştiu poziţia! E nevoie de o rachetă!
Viper 34, ia poziţia de atac.
Viper 34. Sunt la 30 de secunde.
Bună?
Iubito?
Chris? Nu te aud!
Sunt pregătit.
Sunt pregătit să vin acasă.
Ce?
Văd clădirea.
Ce s-a-ntâmplat?
Sunt gata să vin acasă, iubire.
Chris?
E periculos. Nu ştiu cât mai pot rezista.
- Comandă pilotului să lanseze. - Viper 34, foc!
Am ratat ţinta.
Rahat!
Trebuie să plecăm de-aici imediat! Grăbiţi-vă!
Mişcaţi-vă!
Echo 7, gata de ieşire.
Să plecăm de-aici!
Jos!
Haide! Rapid!
Ultimul!
Haide!
- Repede, repede! - Mai repede! Urcaţi!
- Haide, trebuie să plecăm! - Ajutaţi-mă să urc, haide!
Stai!
Unde-i Chris? Era în spatele meu!
Deschide, la naiba!
Opreşte camionul!
Chris! Haide!
Grăbeşte-te!
Nu te lăsăm aici! Dă-mi mâna, Chris!
Chris! Haide, repede! Trage-l!
Hai, Chris!
- Da? - Eu sunt.
Am primit un mesaj care zicea că eşti în avion.
- E adevărat? - Da, m-am întors mai devreme.
Te-ai întors? Şi unde eşti? În Germania?
Nu. Sunt aici.
Sunt în America.
Eşti aici?
Ce faci?
Cred că aveam nevoie să stau singur o clipă.
Chris, copiii vor să te vadă. Au trecut nouă luni.
Da, vin şi eu repede.
Eşti bine?
Da, sunt bine.
Iubire, vino acasă, da?
Ne e tare dor de tine.
Bine.
Hei, Chris!
Iubire, eu ies.
Prinde-o!
În sfârşit îţi revăd chipul.
Îmi place, e diferit.
Partida e sâmbăta asta.
Ştii? A intrat în echipă. Spun că va ajunge de 1.83.
Tare, nu?
Abia aştept să-l vezi cum joacă.
Dar tu ştii deja, nu?
Să fii antrenor, ce zici?
Îşi va pierde un dinţişor. Mi-e teamă că-l înghite când doarme.
Zice că doar tu i-l poţi scoate. Doar tu.
O poţi face?
Chris?
Am primit un telefon interesant de la soţia dvs.
Mi-a povestit despre grătar.
Da, a fost neplăcut, aşa e.
Se pare că aţi pierdut puţin controlul. Sunteţi îngrijorat?
Nu, domnule.
Nu vă-ngrijorează episodul ăsta sau ceea ce se poate întâmpla?
Nu, dle, nu-mi fac griji.
Vreau să-ţi pun nişte întrebări, Chris.
Cât timp ai petrecut pe front?
- Patru misiuni, aşa că... - Aproximativ o mie de zile?
Da, cam aşa.
Ai fi surprins că marina vă atribuie mai mult de 160 de morţi?
Nu te gândeşti niciodată că ai făcut lucruri de care să-ţi pară rău?
Eu nu sunt aşa.
În ce sens?
Îmi protejam camarazii. Încercau să-i omoare pe ai noştri
iar eu sunt pregătit să răspund în faţa Domnului pentru fiecare glonte.
Ceea ce mă tulbură sunt cei pe care nu i-am salvat.
Sunt în condiţie perfectă de a lupta acolo, dar sunt aici, am renunţat.
Ai fi vrut să fi salvat mai mulţi soldaţi?
Da, domnule.
Plimbaţi-vă în orice secţie a spitalului.
Suntem plini de soldaţi de salvat.
- Vrei să facem o plimbare? - Sigur.
Bine. Vreau să-ţi arăt ceva.
Încă fumez, dar nu mă pot plânge, pentru că ţigara mi-a salvat mâna dreaptă.
Adică?
Când am sărit în aer, ţineam mâinile în jos.
Chiar înainte de explozie am scos mâna, am luat o ţigară şi am pus-o în gură.
Când s-o aprind, a explodat,
iar explozia a luat partea inferioară a volanului şi mâna stângă.
Din fericire, dreapta era aici.
E cam distrusă, dar o mai am.
- Şi încă mai fumezi? - Da, încă mai fumez.
Ratat! 7.6 cm la dreapta. Haide, poţi mai bine.
Asta mai la dreapta.
Ţine ambii ochi bine deschişi.
Trăgaciul nu trebuie să te surprindă. Nu tragi în răi, ci în hârtie.
Şi dacă Legenda nu m-ar mai confunda, ce-ai zice?
Şi dacă ai nimeri măcar o dată?
- Nimerit! - Lovit în plin.
O, rahat! Parcă mi-a venit curajul iar!
De ce-ţi petreci timpul cu noi?
- Ştiu că ai o familie. - Colecţionai încălţări cândva.
Am văzut că purtăm acelaşi număr.
Serios, omule, de ce-o faci?
Ne protejăm reciproc, nu?
Ia să vedem dacă nimereşti de două ori la rând.
Hai că poţi!
- Nimerit! - Frumos.
- Nimerit! - Sfinte Sisoe!
Cine-i legenda acum?
E un titlu pe care nu ţi-l doresc, ai încredere.
Hai, coboară, că ţi-o dau.
- Mai poţi duce una? - Da.
- Du-le-năuntru. - În regulă.
Tu ce vrei? Hai!
Vino aici.
Nu-i rea viaţa aici, nu?
Uite cum zâmbeşte.
Pare fericit.
Face ceea ce-i place.
Bravo, fă-i cu mâna!
Cine-a fost?
- Iubire, tu eşti? - Da, eu!
M-am rănit, la naiba! Da-i în regulă.
- Îmi pare rău, ce s-a-ntâmplat? - Nicio problemă.
Ştii? E ceva tare să opreşti o inimă care bate.
Da?
Iată de ce prima dată o vom face împreună.
Bine.
Nu uita că trebuie să fii calm...
sigur pe tine şi nu trebuie să eziţi.
- În regulă. - În regulă, campionule?
- În regulă. - Te simţi pregătit?
Da.
Mâinile sus, domnişoară!
- Ce vrei? - Mâinile sus...
şi chiloţii jos!
Trebuie s-o faci încet, încet!
- O, iubire, cât eşti de frumos! - Tu eşti frumoasă.
Pot să-ţi spun ceva?
- Spune-o judecătorului. - Termină!
Nu, sunt atât de mândră de tine!
Şi nu ţi-o spun suficient. Sunt mândră de tine, eşti un tată minunat.
Şi sunt fericită că mi-am regăsit soţul.
Şi ştiu ce greu ţi-a fost s-ajungi aici.
Pentru tine merită totul.
Ia mai spune-mi ceva. Tu ai făcut dunga la blugi?
Da, doamnă, le-am făcut o dungă perfectă.
- Ai redevenit un adevărat cowboy. - Da, te iubesc. De ce nu dai jos chiloţii?
Nu port chiloţi, iubire.
Am patru minute.
- Şi zici că-ţi ajung? - Nu, îmi ajung două.
Dar vreau două minute să te privesc.
Nu te duci la poligon?
Cu cine te duci?
Cu un fost puşcaş marin.
Mama lui mi-a cerut de mii de ori să fac parcarea şi şcoala.
Mi-a zis: îmi poţi ajuta fiul?
Iar azi pot. Voi fi plecat câteva ore. Vin repede înapoi.
- Tu vezi de chiloţi între timp. - Tată!
Tată, jucăm?
Nu am timp acum.
Jucăm când mă-ntorc. Tu eşti la nivelul 8.
Eu sunt tot la patru şi vreau să câştig! Trebuie să mă laşi să câştig!
- Nici vorbă! - Împinge ursul!
- Împinge, ce? - Împinge ursul!
Nu! Tu trebuie să ragi aşa!
Ca ce? Ca un animal?
Ei bine, campionule! Ai grijă tu de fetele noastre?
- Da. - Mare responsabilitate, te simţi în stare?
Ne vedem mai târziu.
- Te iubesc. - Şi eu te iubesc.
Ce mai faci? Bine?
Avem vreo 2 ore de drum. Tragem câteva gloanţe şi bârfim, ce zici?
- Da. - Bine, să mergem.
Mulţumesc.
Ai mâncat? Vrei să cumperi ceva?
Chris Kyle a fost ucis în acea zi de un veteran pe care încerca să-l ajute.
Bazat pe o carte de CHRIS KYLE cu SCOTT McEWEN si JIM DeFELICE
---=== S F Â R Ş I T ===---