НЕСЛОМЕН
Пристигнахме. - 2450 метра.
Ние сме момчета.
Имаш ли ги, Замп? - Тъй вярно.
Уцели го и ще те черпя.
Няма да вляза в бар с теб, хубавец.
Смущаваш всички момичета.
Грабвайте фотоапаратите, сега ще ги осветя като за Коледа.
Пилот до бомбардировача, вие сте.
Пилот до бомбардировача, тъй вярно.
Екипаж, отворете люковете за бомбите.
Люковете - отворени.
Тъпа експлозия.
О, човече.
Хайде.
Хайде, Замп.
Ето къде си...
Бомбите падат.
Бомбардировач до пилота, ваш ред е. - Прието.
Ок..
Да се чупим.
Да...
Точно като по Коледа.
Люкът за бомбите блокира..
Нула идва на 10 часа.
Добре.
Хайде момчета, отвейте ги.
Отиди и затвори тези люкове, Замп.
Тъй вярно.
Вземай ги всички Мичъл.
Един на 9 часа, друг на 10 часа!
Сваляй ги, Мичъл.
Хайде, хайде, момчета!
На 10 часа!
Брукс давай... трябва да се върнеш вътре!
Гласмън?
Гласмън!
Знам, знам, знам... нека видя как изглежда.
Знам, човече. Сега трябва да си смел.
Иначе си красив.
Все още.
Чак ми прилошава!
Да!
Знам.
Готово, човече. Аз съм. - Искам да се прибера вкъщи.
Ще си отидеш, Хари. Мисли си за вкъщи, става ли?
Охо, момчета!
Луи?
Ламберт?
Ето, вземи това. Добре ли е? Ето, вземи го.
Всичко е наред, вземи това.
Пилсбъри?
Помогнете ми!
Добра работа, момчета.
Отзад всичко е на решето, Фил.
Хидравликата замина, но можем да летим.
Дори клапите са си отишли, Фил. На практика нямаме спирачки.
Колко далеч е базата?
Не знам, пет часа? Ако успеем да стигнем толкова далеч.
Но пистата е 2 км, а трябват най-малко 3 км без спирачки.
И Бог създаде двете големи светила...
Голямото светило, за да владее деня...
и по-малкото...
да владее нощта.
Но тези неща,
светлина и тъмнина,
ден и нощ,
са разделени едно от друго.
Бог създаде...
всеки на неговото място...
без конфликт между тях... - Слушай!
Той каза: Аз съм създал и двете неща.
Трябва да... живеете в нощта,
Не да се борите с нея.
Бог каза: Нощта също е моя.
Изпрати неговия син Исус,
не да се бие,
не да обяви война на греховете на хората,
но да им прости,
прости греховете им, да се усмихне на грешните...
Приемете мрака...
И се насладете на нощта.
Обичай врага си.
Замперини!
На чесън ли ми замириса?
Италианче, какво правиш?
Защо не се върнеш в Италия? Ти и мръсното ти мафиотско семейство.
Хвани го. - Ставай.
Остави ме!
Стои долу, селяндур прост.
Хей! - Давай, давай!
Единствената причина да не си в интернат е уважението ми към родителите ти.
Всички в града искат да те затворят.
Извинявай, Луиз. Направи го отново.
Намерих и това шише...
Алкохол.
Защо?
Защо правиш така?
Не знам.
Как си позволяваш?
Знаеш ли какво причиняваш на семейство? Вече не ни искат тук
И сега ти правиш това?
Искаш да отидеш в затвора ли?
Защо продължаваш да правиш тези неща?
Моля те, бди над семейството ми.
И моля те, бди и над малкия ми, Луи.
Хайде, Джими, изяж го! - Давай, Джими! Хайде!
Хайде! Давай, Пийт. Бягай! - Давай!
Има ли някой отдолу? Кой е там долу?
Това е голяма простотия. - Откога си толкова умен?
Давай.
Още по-бързо! - Защо?
Никой не ме гони. - Аз те гоня.
Не мога да направя това, Пийт. Не съм като теб.
Аз съм нищо. Остави ме да съм си такъв.
Какво искаш да кажеш? - Не мога да бъда в отбора.
Не знам защо искаш... - Разбира се, че можеш!
Ако вярваш можеш да го направиш. - Какво?
Ако вярваш можеш да го направиш.
Нали? Тренирай, бори се повече отколкото всички други момчета.
Ще спечелиш и ще се отървеш от тях.
Или... продължавай както досега и ще свършиш на улицата.
Можеш да го направиш, Лу. Просто трябва да повярваш.
Не го вярвам.
Аз, да!
Хайде.
Давай!
Давай южняк!
Давай, Луи.
Това момче май може да лети.
Наричат го Торънс Торнадото.
Замперини бяга така, сякаш краката му не допират земята.
Давай. Бягай!
Хайде, хайде Луи.
Давай! Хайде!
Торнадото Торънс изпуши по пистата за 4 м 21.3 секунди.
Замперини вече официално е най-бързия
гимназиален бегач в американската история.
Хора, това момче хваща пътя за олимпиадата.
Добре задник, но няма да спечелиш.
Разбира се, знам.
След четири години, на следващата Олимпиада
ще ви покажа. Тази е просто тест за мен.
Токио? - Токио!
Умно момче.
Грижи се за себе си, нали?
И се забавлявай.
Поздрави красивите немски момичета. - Дадено!
Ела тук. - Благодаря, Пийт.
За всичко.
Тръгвай
Луи...
Миг на болка, струва един живот на слава.
Помни това.
Колесникът е спуснат. - Добре, да започваме.
Все още сме бързи, 110 км / ч.
Дръжте се!
Все още е твърде бързо.
Хайде.
Добре...
Приземяване.
Слава Богу...
Сега се молиш?
Бях зает преди.
Майка ми го прави понякога.
Да, много хора го правят.
Каза ли ти нещо?
Да. - Какво?
Че бомбардировачът ми е глупак.
Наистина ли? - Да.
Добре, хубавец.
Сега.
Хей, Луи!
Давай!
Давай, Луи.
Давай, човече.
Натисни.
Чакай, чакай. - Да?
О, човече... 04:12, което е все по-близо.
Надявам се, че не си толкова бърз и в леглото.
О, човече!
Хей, Замп!
Обличайте се бързо. Имаме мисия.
Не е бойна, за възстановяване.
B-24 към Кантон, не са успели, така че...
Изглежда, че тези момчета са корабокрушенци.
Океанът е голям. - Да...
и... имаме нови членове.
Имаме нов самолет?
Като че ли съм седнал в хола се опитвам да вдигна къщата.
Взеха и части за другите самолети. Късметлии сме, че имаме мотор.
Лейтенантът каза, че сме годни за летене.
Със сертификат, каза...
От Хелън Келър.
Много океан, много нещо...
Да... много океан...
Мичъл? Ти си.
И така една патка влиза в бара...
Или плува, ако предпочитате.
Така, че патката влиза в бара...
И казва на бармана: Може ли един ментов крем?
Как сме?
Номер едно е аут. Другите двигатели горят
повече гориво. - Да го сложим в знамето.
Хей... Какво ще правим? - Не знам.
Инженер. Може ли да дойдеш в кабината за контрол на мотора?
Какво става, момчета? - Прати радио сигнали към базата.
Добре, кой? - Отляво.
Вдясно не работи. - Всичко е вдясно.
Не, не работи повече. - Всичко е вдясно!
По дяволите! - Левите двигатели заминаха.
Всичко с десните, Фил! - Добре.
Фил? - Да.
Ще се...
Подгответе се за катастрофа.
Вземи комплекта за оцеляване.
Извади комплекта, Макмилън. - Слава на Бог...
Кой е на рампата? - Гласмън.
Всички в позиция! - Някой да е с лодката?
Да, аз съм!
Помощ, помощ... Тук е Зеленият стършел. Падаме.
Помощ, помощ...
Добре.
Дръжте се.
С едно фантастично представяне, афроамериканецът Джеси Оуенс от Охайо,
спечели четири златни медала на 100 метра, 200 метра
скок на дължина и на 4x100 щафета.
Следват 5000 м с американския рекордьор
Дон Лаш, който води отбора на САЩ.
заедно с новото попълнение Луи Замперини.
Готови!
Вече се формираха 3 групи по коридорите,
американецът Дон Лаш, финландецът Салминен и Хокърт начело.
Финландците са винаги сред фаворитите при тези дистанции.
Във втората група е американецът Луи Замперини.
Финландците, Хокърт, Лехтинен и Салминен определят темпото.
И не се отказват.
Замперини изостава назад.
Осмата обиколка,
финландците са все още начело, със Салминен на първо място.
Хайде, Луи.
Хайде, Луи...
Започва последната обиколка, финландците контролират положението.
Изглежда Дон Лаш няма да донесе вкъщи медал за САЩ.
Изглежда... изглежда има някакво раздвижване в групата.
Да, това е Замперини, който изпреварва норвежецът Ролф Хансен.
Изглежда, все още има енергия. Това ще бъде наистина добре.
Хокърт и Лехтинен ще са първи и втори. Но погледнете Замперини.
Той изпреварва и Дон Лаш.
Е, великият Дон Лаш няма да е първият американец, хора.
Гимназистът Замперини, оставя рекорда назад в историята.
Никога не съм виждал нещо подобно! Никога не съм виждал нещо подобно!
Последната обиколка рекордът беше 69,2 секунди.
Замперини току-що го направи за 56 секунди.
От мен да знаете, този рекорд ще остане доста дълго.
Добре, Фил. Ела.
Добре.
На 3... 1, 2, 3.
Добре, ето така...
Гласмън не успя.
Къп не успя. - Не мисли за това, Мак.
Ще умрем... - Не, не е вярно, Мак.
Не знаем къде сме.. - Ще ни намерят...
Няма да ни видят.
Кажи му да млъкне!
Млъкни, Maк. - Ще умрем тук.
Стига, Мак, млъкни.
Мак, шоколад.
Парченце вечер. Парченце сутрин.
Добре?
Мак.
Две или три глътки на ден, нали?
Трябва да направим да стигне.
Замп?
- Да, да...
Да, Фил.
Радвам се, че си ти.
И аз също.
Какво беше това?
Мак, Мак, Мак! Вземай ракетите, Мак. Ракетите!
Тук долу.
Върни се.
Копеле. Върни се.
Какво си направил, Мак?
Няма значение. - Няма значение?!
Няма значение?
Нямало значение.
Трети ден
Господи...
Хвани го, хвани го!
Не мисля, че мога да го направя.
Трябва да опитаме.
Трябваше да опитаме.
Знаете ли какво?
Може би, рибите няма да са толкова гадни.
Човече...
Хвана ли? - Хванах, да.
Браво, Фил.
Дръж...
Ела тук, Мак.
Хайде.
Добре ли е?
Така японците ядат риба. Сурова.
Ако питате мен, не е храна, докато не е сготвено.
Малко лимон.
Малко чесън.
Когато се приберем, ми елате на гости. Мама ще ви сготви.
Помните ли историята в списание" Лайф"?
За Еди Рикенбакер...
Той и екипът му свършили горивото над Тихия океан.
Носили се по течението 24 дни.
24 дни. - Успели са, нали?
Да, но повечето са откачили.
Но са успели.
Трябва да говорим... За да останем с бистър ум.
Ще ви кажа нещо, което ще ви побърка.
Кнедлите на мама.
Италианци. - Никой не прави...
Никой не ги прави като нея.
Толкова меки... като облаци.
Първо...
...пресява фино брашното.
Така, че изглежда като талк на прах.
После слага много яйца, около дузина...
и след това ги разбива, Мак.
Хубаво ги разбива...
и ги излива отгоре.
Осемнадесети ден
Вярваш ли, че Бог е създал звездите, Фил?
Да, вярвам.
Така че, мислиш, че има някакъв грандиозен план?
Как така ние живеем, а други не?
Какво правим тук?
Това е част от плана.
Да продължиш живота си е най-доброто.
И да се опитаме да се забавляваме по пътя.
И тогава един ден всичко свършва.
Събуждаш се...
и намираш един ангел, седнал на ръба на леглото.
И казва:
Добре.
Сега може да ме питаш всички тези глупави въпроси.
Защото знам всичките отговори.
В това ли вярваш?
Да. Вярвам в това.
Мили Боже, който си...
Ако ме оставиш жив,
чуй молитвата ми, Господи...
Кълна се, че ще посветя живота си на теб.
Ще правя всичко, което искаш.
Моля те!
Мак!
Сега, ние сме!
Това е! Ние сме! - Давай Луи!
L & Г ли го?
Добре.
Двадесет и седми ден
Да махнем това...
Как е? - Смърди.
Тази превръзка... не ти.
Подобрихме рекорда на Рикенбакер.
Преди четири дни.
Смяташе ли?
Да...
Добре.
Хайде...
Боже мой...
Божичко...
Махайте се оттук, момчета. Махайте се!
Мак? - Все още съм тук.
Все още съм тук... - Фил?
Ако японците са толкова посредствени, можем да спечелим войната.
Мамка му.
Фил.
Дръж.
Мак....
Видя ли изненадващата атака на Мак?
Нападна го като бомбардировач.
Проклетите акули бяха изплашени до смърт.
Спаси ти задника.
Бейзбол... Най-полезен играч.
Този тип от Детройт...
Джеринджър.
Хей, Мак. Влизай в играта.
Мак?
- Жив съм.
Все още съм тук.
Какво ще направиш за закуска, Замп?
Изборът е твой.
Кнедлите на майка ти. - Кнедли за закуска?
Защо не...
Умирам ли?
Може би, Мак...
Дали тази вечер?
Може би.
Да, сър.
Мисля, че довечера.
Тогава вземи тестото...
и го разточи...
Просто го разточи.
Добър си...
Просто да стане гладко...
Четиридесет и пети ден
Фил.
Кажи...
Имам добра новина...
и лоша новина.
Фил?
Замп?
Добре ли си?
Земята изглежда странно.
Странна.
Да.
По дяволите!
Мамка му!
Спрете!
Моля ви, спрете.
Девет морски пехотинци изоставени на о- в Макин, 18 Август 1942.
Колко войници са разположени в Хавай?
Полковникът иска да знае за военното присъствие в Хавай.
Не знам. - Признай!
Аз не знам...
Не съм бил там.
Тази снимка... Той ли е?
Ти ли си?
Ти си олимпийски спортист?
Известен олимпийски спортист ли си?
Къде са радарите на бомбардировачите B-24?
Полковникът иска да знае местоположението на радара на B-24E.
Ние използвахме стария. Моделът D.
Ти си бомбардировчик? - Да.
Какво стана с моряците от о-в Макин?
Как функционира визьора Норден?
Как се използва визьора Норден?
Просто включвате копчетата. Какво е състоянието на моряците?
Начертай визьора Норден.
Бяха обезглавени.
Начертах радио Филко, с копчетата отстрани.
Луи Замперини, паднал в Тихия океан, май 1943.
Съблечете дрехите си!
На колене.
На колене?
На колене.
Не, не! Не! - Фил?
Фил?
Замп! - Фил?
Ние сме в Токио, нали?
Така изглежда.
Трябваше да бягам тук по време на Олимпиадата.
Преди да ги отменят.
Нима? - Винаги съм искал да дойда в Токио.
Внимавай какво си пожелаваш, приятелю.
Слизайте!
Войник... Войник...
Офицер.
Войник...
Офицер.
За почест!
Добър вечер, на старите затворници.
Добре дошли, на новите.
Това е... затворнически лагер Омори.
Аз съм ефрейтор Уатанабе.
Вие сте врагове на Япония.
И ще ви третираме съответно.
Погледни ме.
Гледаш ме в очите?
Погледни ме!
Не ме гледай.
Нови затворници... не сте свободни...
Ще бъдете поставени под карантина.
Не можем да си позволим да имаме заболявания в казармата.
Добър вечер, момчета. - Том Милър, командир на бараката.
Вземете каюта.
Отиваш отгоре.
305.
Сядай тук, близо до Спящия красавец.
Вземи една възглавница.
307, ти си тук.
Кой си ти? - Франк Тинкър.
Тинкър, ти си отгоре.
Видях, че се запозна с Птицата.
Защо сте го кръстили Птицата? - Защото чува всичко...
И ако чуе името с което бихме искали да го наричаме...
ще ни убие.
Очевидно е израснал в богатство. Искал да стане офицер.
Но са го отхвърлили. Кариерата му на офицер не се получила.
Разбира се, нищо от това не обяснява нестабилното му поведение.
Командващ Фицджералд. - Замперини, сър.
Търсеха отговори.
Но не ги намериха, нали?
Нито един.
Трябва да сложиш малко лед. - Да, сър.
Подофицери, надясно.
Свободно.
Офицери...
Надясно.
Свободно.
Имаме толкова много таланти... в Омори.
Имаме оперен певец.
Кой е оперният певец?
Имаме готвач.
От Сидни, Австралия.
Даже...
имаме олимпийски спортист.
Кой е олимпийският спортист?
Не се изправяй.
Провали се.
Ти си нищо.
Господине?
Копира го, така ще го съхраним преди японците да разберат.
Копирал е по-голямата част от картата.
Нападнали сме Маршаловите острови.
САЩ са нахлули в Маршаловите острови.
Съюзниците печелят терен.
Момчета, трябва да ви кажа... - Моля те, не.
За група от хора, които не ядат нищо бая серем.
О, да.
Мисля, че това е мое.
Харесваш ли Сайпан?
Ще го убия.
После ще те застрелят.
Не ми пука, нека ме застрелят.
Не така ще ги победим.
Ще победим, ако останем живи до края на войната.
Така и ще направим.
Това ще е нашето отмъщение.
Ако повярвам, че мога да го направя.
Точно така.
Брат ми Пит, винаги ми го казваше. Мислеше, че може да направи всичко.
Мислеше, че съм по-добър, отколкото си мислех.
Кой ти каза, че не си?
Приближаваме.
Защо ме принуждаваш да го правя?
Мъртъв си.
В Америка казват, че Замперини е мъртъв.
Казали са на семейството ти, че си умрял във войната.
Радио NBC каза на цяла Америка, че известният олимпийски бегач Замперини
... е мъртъв.
Искаш ли да кажеш на семейството си, че не си мъртъв?
Тези господа са от Радио Токио.
Ние имаме програма, която се излъчва в цял свят.
Тя се нарича "Имате поща".
Здравей, мамо.
Синът ти се обажда.
Мамо... Обичам те.
Жив и здрав съм.
Аз ще реша какво да кажа. - Разбира се.
Здравей, Америка.
Това е "Имате поща". Днес пощальона има вест
за г-жа Луиз Замперини, Торанс, Калифорния.
Луи Замперини не е изчезнал и не е мъртъв,
както погрешно бе заявено от вашето правителство.
Той е жив и здрав сред нас.
Така че, продължавайте да слушате г-жо Замперини,
и без съмнение удоволствието е за всички нас.
Здравейте мамо, татко, сестри и приятели.
Вашият Луи говори.
За първи път от две години ще чуете гласа ми.
Аз съм невредим и здрав.
Сега съм в лагер за военнопленници в Токио,
и съм третиран както се очаква по време на война.
Надявам се, че Пийт все още си плаща седмичното пътуване от Сан Диего.
Татко...
почисти пушките, за да можем да отидем на лов като се върна.
Купете един хубав заек за соса на мама.
Желая ви Весела Коледа и Щастлива Нова Година.
Вашият любим син, Луи.
Беше добър. Много добър.
Може да говориш още по радиото.
Текст за радиото
Не мога да кажа тези неща. - Защо не?
Защото не са верни.
Това, което пише за Америка, не мога да го кажа.
Те го казаха.
Американци като теб.
Те живеят тук.
Удобно. С добра храна.
Имат вкусна храна.
Искаш ли да се върнеш в лагера?
Ще направиш ли предаването?
Ти си като мен.
И двамата сме силни.
Прочетох го... в очите ти...
... първия ден.
Помислих си... Този човек... е мой приятел...
Но... враг на Япония.
Ти не слушаш.
Не правиш това, което се иска от теб.
Необходимо е... да има уважение.
Няма ли уважение... няма ред.
Този човек трябва да бъде научен на уважение.
Всички други затворници ще преподават урока.
Всеки затворник...
ще удари по лицето този човек.
Господине...
не можем да го направим.
Направи го.
Направете го, г-не, сега.
Да свършваме.
Удари му един в лицето.
Давай.
Удари го.
Следващият. - Давай.
Следващият.
Смело...
Давай...
Удари го силно! - Хайде, удари ме!
Следващият!
Хайде, Тинк, удари ме, както трябва.
Следващият.
Давай.
Следващият.
Удари силно!
Следващият.
По-силно.
Следващият.
Пепеляшка!
... Пепеляшка. - О, Пепеляшка.
Къде е тази малка палавница?
Виждал ли си я, човече?
Тук ли си, лошо момиче.
Как мога да бъда готова за бала, ако не правите нищо?
Безполезна си като нашия ежедневен танц сутрин.
Облечете ме добре, така ще
привлека вниманието на мечтания принц Леандро.
Ще получите внимание ако му смъкнете панталоните.
Оправи ми косата.
Оправи ми роклята!
Косата ми! - Моята рокля!
Косата! Косата!
Сега говорите на немски?
Карате ме да правя всички тези глупави неща без храна и почивка.
Затваряте ме в клетка за зайци.
До гуша ми дойде.
Имам добра новина.
Повишиха ме.
Това е добрата новина.
Лошата новина е...
че трябва да кажа сбогом на моите приятели.
Напускам Омори... утре.
Животът ви изглежда без надежда, нали така?
Не губи главата си, заради сърцето си.
Можеш да направиш всичко.
Не се страхувай, детето ми...
Аз съм Феята Кръстница.
Може да ме поздравиш.
И си отива...
Просто така.
Виж, имам...
Имам Вале. - ... Четири Попа.
Е, това е!
Можем да спечелим нещо, Тинкер!
Не думай? - Може би захар, приятелю!
Без наказания тази вечер! - Не и сега, когато си отиде.
И сега коя е моята чаша? - Ей тази, да.
Милър? Прати кофи.
Сега помагаме на японците, ли?
А ако го оставим да изгори?
Подай напред.
Ето.
B29, момчета!
Няма да продължи много.
Недей да си развълнуван толкова.
Ако съюзниците спечелят...
японците имат заповед да убият всички затворници.
Чух ги.
Ако спечелим сме мъртви.
Чудя се, какво трябва да се молим.
Долу! Залегни!
Вземай си нещата. Евакуират ни.
Къде? - Не знам.
В някой нов лагер.
Риц Токио, място, където съюзниците няма да ни намерят.
Спокойно Харис, ще ти помогна.
Аз съм тук, до теб.
Това е лагерът за затворници Наоетсу.
Аз съм сержант Уатанабе.
Командващият офицер.
Вие сте врагове на Япония.
И ще ви третираме,
съответно.
Ще помагате на японците работещи по баржите за въглища.
Този, който не работи...
ще бъде екзекутиран.
Защо не ме гледаш в очите?
Момчетата могат да спят тук.
Вие двамата тук.
Това е краят, приятели.
Никой не знае, че сме тук.
Всичко е в ръцете на съдбата.
Всички тук! Качвайте се!
Всички тук!
Вашият президент... Рузвелт...
... е мъртъв.
Луи?
Добре ли си?
Вземай я!
Вдигни я.
Над главата.
Ако спусне...
застреляй го.
Давай, Луи.
Давай, приятелю.
Дръж се, Луи.
Не ме гледай.
Не...
... ме гледай!
Затворници на Наоетсу...
войната... достигна до своя край.
Днес, в духа на едно ново бъдеще за нашите големи народи,
... каним всички затворници...
да се изкъпят в река Хокура.
Това беше...
Ние сме мъртви.
Вътре във водата!
Тръгвайте!
Това са нашите! - Видяха ни.
Свърши се!
Войната свърши!
Пускайте тук
Обзалагам се, че нямате никаква представа кои са тези момчета.
Луи!
Пийт!
О, Боже, виж се!
Ти си.
Мамо...
През 1946 г. Луи Замперини среща и се жени за любимата си Синтия Епълуайт.
Имат дъщеря, Сиси, и син, Люк.
Лейтенант Ръсел "Фил" Филипс, преживя войната и се ожени за любимата си Сиси.
Той и Луи са приятели дълго време след войната.
Муцухиро Уатанабе "Птицата", се кри няколко години като военнопрестъпник,
докато САЩ се помириха с Япония и обявиха амнистия.
След години на посттравматичен стрес, Луи спази обещанието си да служи на Бога
решение спасило живота му.
Воден от вярата си Луи прозря, че решението
не е отмъщението, а по-скоро прошката.
Той се върна в Япония, където сключи мир с бившите си надзиратели.
Само "Птицата" отказа да се види с него.
Луи в крайна сметка реализира мечтата си, и отново бяга за Олимпиадата.
На осемдесет годишна възраст.
В Япония.
Луи Замперини 1917-2014
НЕСЛОМЕН
РЕЖИСЬОР АНДЖЕЛИНА ДЖОЛИ