FALSIFICATORUL
Bunã dimineaþa.
Hei, Cutter! A venit avocatul tãu.
Chiar nu mai am ce sã fac. Apelul tãu a fost respins.
Uite.
- Mai ai mai puþin de 11 luni. - 10 luni.
10 luni. În fine. E ºi mai bine, nu?
Rezistã. O sã-þi ispãºeºti sentinþa.
Cheamã-l pe Keegan.
- Nu. - Îl chem eu.
Nu. În calitate de avocatul tãu te sfãtuiesc sã execuþi cele 11 luni.
10 luni.
Haide, cheamã-l!
- Un SUV? - ªtii cum e Gaston.
Ce sã-i fac?
Ce naiba, Ray? Mai ai de fãcut 9 luni ºi îl chemi pe Keegan?
De ce ai fãcut aºa ceva?
O sã plãteºti scump pentru asta, sã ºtii.
La naiba!
O sã-mi spui ce se întâmplã. De acord?
Da, o sã-þi spun.
Iisuse Hristoase!
Ce naiba faci aici?
- Doar nu te-ai eliberat, nu? - Ba da, tatã. M-am eliberat.
- E minunat! - Unde e?
La etaj.
Cum naiba ai ieºit, Raymond?
Da.
Scuze.
Tatã.
Când... Cum ai ieºit?
Trebuia sã ies pe cauþiune, dar judecãtorul mi-a acceptat apelul.
Nu-mi amintesc de toate astea.
La ce lucrezi? Aratã bine.
Sunt doar niºte bucãþele de plastic.
Da, dar trebuie sã le îmbini pe toate ºi sã concepi toate detaliile.
Tatã.
Hai sã nu facem asta, de acord?
Bine.
Deci? Cum a fost?
Ei bine...
Are de fãcut niºte analize...
Mâine.
Mi-ar plãcea sã cred cã n-ai fãcut vreo prostie.
Doar ca sã vii aici.
Dã-o naibii.
Mulþumesc. Mulþumesc.
Scuzaþi-mã, trebuie sã trec. Mã scuzaþi.
Mã scuzaþi, drã.
Vin.
Mã uºuram dincolo ºi chiar mã gândeam: oare când o sã vinã falsificatorul?
- Collin. - Ce?
Uitã-te acolo.
Iisuse!
Se vede de pe camerã cã tipul ãsta are un tupeu incredibil.
E singura problemã din barul meu.
- Am înþeles. - Trebuie sã mã ocup de asta.
Drogatul naibii!
Deci... Ray.
De ce m-ai sunat acum 10 luni? Te plictiseai?
Apreciez ce-ai fãcut pentru mine. Dar am nevoie de puþin timp.
Ai avut destul timp.
Ai multe procese înainte. ªi timp.
Ba nu, asta nu ai.
Nu te uita aºa, Ray.
Cât timp ai fost plecat, am fãcut afaceri cu alþi indivizi.
Vremurile se schimbã, Ray.
Pe lângã ei par un afurisit de filantrop.
- Îi cunoºti picturile? - Da.
- Fã-o. - S-o fac?
Cum adicã s-o fac? Sã-l falsific?
E un Monet. Pentru ce naiba?
Ca sã-l furãm pe cel autentic.
Sã-l furãm? Despre ce vorbeºti? Cum adicã sã-l furãm pe cel autentic?
În trei sãptãmâni. Va fi expus aici.
Iar tipul care îl vrea o sã vinã ºi el la Boston.
Doar pentru o noapte.
Este imposibil. În trei sãptãmâni... nu pot face asta.
Ori accepþi, ori dau un telefon ºi te întorci la închisoare.
Accepþi sau nu. Ai 48 de ore sã iei o decizie.
Bun venit acasã, Ray.
- Doamne, mii de scuze. - Stai, stai, stai. Ce mai faci?
Nu te-am mai vãzut pe aici. Eu sunt Katherin.
- Eu sunt Ray. - Ray? Îmi pare bine, Ray.
- Îl cunoºti pe Tommy? - Pe Tommy?
Da.
- Trebuie sã plec. - Vrei sã mergem undeva?
Mulþumesc.
Asta e maºina ta? Marfã!
- Pot sã te conduc undeva? - Sã mã conduci?
Da. Eu am treabã ºi... n-ai vrea sã vii cu mine.
Pãstreazã distanþa. Inclusiv de Tommy Keegan.
Existã oameni mai buni ºi locuri mai frumoase.
Hei...
Pe bune?
Bunã! Þi-e foame?
Bunã ziua.
Bine... atunci facem ouã.
- Unde-i bunicul? - A plecat, dar te duc eu azi.
Din cauza poziþionãrii centrale în creier, e foarte dificil de înlãturat chirurgical.
Îmi pare rãu, dle Cutter. ªtiu cã e dificil.
- Dacã aveþi vreo întrebare... - Da, am. Ce-o sã faceþi acum?
- Care-i planul? - Planul?
Da. O sã aibã dureri? Ce-o sã se întâmple?
Ar trebui sã ne mobilizãm sã-l facem pe William sã se simtã cât mai confortabil
- în timpul evoluþiei. - ªi dupã aceea?
Nu ne putem pronunþa. Fiecare pacient e complet diferit.
- Deci? - Deci... ce?
Ce-au spus?
- Trebuie scoasã. - Scoasã? De ce s-o scoþi?
Ca sã elimini riscurile.
- Chimioterapia o sã mã vindece? - De ce vorbeºti aºa?
- Tatã. - La naiba.
- Chimioterapia o sã mã vindece? - Da, Will.
Tatã, terminã naibii cu minciunile ºi spune-mi adevãrul.
Nu ºtiu.
- Te pot ajuta cu ceva? - Aº vrea sã vorbesc cu ºeful.
Bunicule. Îmi dai ºi mie una?
- Vreau sã raportez o crimã. - Stai jos.
Numele tãu e Picklow? Frank Picklow?
- Unde s-a comis crima? - La San Francisco.
- Asearã. - Cine a fost ucis?
Eu.
Charles McGill. Trãia la Cambridge. Împlinea 28 de ani azi.
Îl cunoºteam. Era barman la The Palace. Am discutat cu el înainte sã fie concediat.
I-a spus sã plece de cum a intrat în turã. L-o fi prins cu ceva. Pãrea speriat.
- Putem face legãtura cu Keegan? - Mi-ar plãcea.
Gata, bãieþi. Intraþi ºi faceþi-vã treaba.
Duceþi heroina la laborator sã vedeþi dacã o poþi identifica.
Fã-mi o favoare ºi ia toate amprentele de aici, da?
ªtii ce-i dificil? Sã te bazezi pe poliþia localã pentru a pune lucrurile cap la cap.
Da, e de plâns. Vrei sã-þi aduc o batistã?
Ce vrei sã afli?
Am auzit cã un tip, Ray, s-a întâlnit cu Keegan în acea searã.
Duke Skylark, numãr de înmatriculare J43-3K6.
- Bine. Ce are special tipul ãsta? - Nu ºtiu. Are ceva.
- Cred cã m-a dus de nas. - Te-a dus de nas?
- A reuºit sã te ducã cineva de nas? - Sunt un simplu poliþist.
Un simplu poliþist...
Ai vorbit cu Keegan?
Ce vrea?
Un evaluator. Mâine.
- În legãturã cu ce? Ceva de muncã? - Da.
- Tu ce vrei? - Ce vreau eu?
Ce-am vrut dintotdeauna, Carl.
Sã merg în Tahiti ºi sã trãiesc ca Gauguin.
În Tahiti?
Will ce-ºi doreºte?
Nu ºtiu.
Will, ia fii atent.
- Nici sã nu te gândeºti. - De ce?
- N-o sã mã înscrii pentru aºa ceva. - De ce, nu vrei sã cunoºti pe nimeni?
Nu, nu vreau sã cunosc pe nimeni.
Sã merg la Disney World sã-l cunosc pe Tomb Raider?
- De ce nu? - Pentru cã e jenant, tatã. Ce rost are?
- Nu vrei sã faci nimic? - Ba da, sã nu mai discut despre asta.
- Bunã, frumosule. Aºtepþi de mult? - Nu, nu de mult.
- ªi dacã aº face eu asta? - Tatã, las-o baltã.
Dar dacã þi-i putea pune o dorinþã? Sau trei, ca unui Duh.
Un Duh, tatã? Nu eºti un duh.
- Doamne fereºte! - Ba nu, vorbesc serios, Will.
Ai putea cere absolut orice. Orice îþi doreºti.
- De parcã ai þine cont. - ªtiu ºi eu? Te-aº putea surprinde.
Dã-mi o ºansã.
Bine atunci.
ªtii ce-mi doresc? Sã nu fi avut cancer.
Þi se pare corect?
Nu ºtiu, tatã. Spune-mi tu.
Tu eºti duhul, nu?
Ia uitã-te la tine. Fetele alea te mãsurau din priviri.
Terminã, tatã.
Nu fãceau asta.
Am glumit. Tu aveai o iubitã, nu? Tracey, Trixie... sau cam aºa ceva.
- Cine þi-a spus de ea? - Bunicul.
- Am þinut legãtura cât am fost plecat. - Aþi vorbit despre Tricia?
Da, de Tricia. Cât timp ai fost cu ea?
Tatã, las-o baltã.
Da... Mã duc pânã la toaletã. Revin imediat.
Fiul meu e acolo. Dã-i orice vrea. Eu vreau un cheeseburger ºi o cafea.
- Ghici ce zi e azi, Cutter. - ªtiu ce zi este.
Uite ce e. Iau prânzul cu fiul meu.
Spune-i lui Tommy cã îl caut eu. Nu am uitat.
Scuze, Raymond.
Cine-i tipul dupã care te-ai dus la toaletã?
- Care tip? - Tatã, te-am vãzut ducându-te dupã el.
Burger cu ceapã ºi brânzã la grãtar. Mai doriþi ceva?
Nu, asta-i tot. Mulþumim.
Brânzã la grãtar? Doar atât?
- Da. - De ce?
Nu ºtiu, tatã. Mã doare stomacul. N-aº putea mânca mai mult.
Chiar nu vrei sã-mi spui cine era tipul acela?
Îi datorez niºte bani ºefului lui ºi a venit sã-mi aducã aminte. Asta-i tot.
Cât îi datorezi?
ªtii ceva? Chiar nu vreau sã te împovãrez cu chestiile astea.
Nu-i nimic, tatã. Poþi sã-mi spui.
Nu ºtiu de ce tuturor le e fricã sã-mi spunã anumite lucruri.
- 15,000, bine? - Sfinte Sisoe! 15,000 $?
De ce îi datorezi 15,000? Pentru ce?
A trebuit sã plãtim judecãtorul. Sã-l mituim, ca sã ies mai devreme.
Ca sã-mi pot petrece timpul cu tine.
Vreau s-o vãd pe mama.
Ce?
Vreau s-o vãd pe mama.
- Pe mama ta? - Da, tatã. Vreau s-o vãd.
- Doamne... - Vorbesc cu Duhul sau nu?
Dar nu ºtiu unde e.
Parcã spuneai cã s-a mutat într-un apartament elegant.
- Da... exact... în apartament. - Bine atunci.
Asta e prima mea dorinþã.
Agent Paisley. Þi-am gãsit tipul.
Era la închisoare. Condamnat la 5 ani pentru falsificare.
A ieºit mai devreme pentru bunã purtare.
Falsificare? Nu auzi asta în fiecare zi.
Nu prea. A fost suspectat în '87 pentru complicitate, apoi a dispãrut.
Pânã l-a dat cineva în gât.
- Cine? - Tommy Keegan.
Exact. Tipul cel rãu.
A încercat sã nu lase urme.
Buick-ul e trecut pe numele tatãlui lui. Joseph Cutter.
Escroc de modã veche. Hoþ de buzunare, de mãrunþiºuri.
A operat pânã pe Coasta de Est.
Fã-mi cinste cu ceva de bãut ºi îþi citesc ºi cazierul lui.
Keegan e un infractor, deci a încãlcat cauþiunea când s-a întâlnit cu el.
- Vrei sã-l arestez? - Nu. Supravegheazã-l doar.
- Cine e cumpãrãtorul? - Cumpãrãtorul? Nu existã cumpãrãtor.
E doar un tip care îl vrea.
Aº plãti pentru un afurisit de evaluator de artã.
Îþi vine sã crezi aºa ceva? Sã mã facã pe mine sã plãtesc.
Nu ºtiu... Cunoºti vreunul?
- Pentru artã furatã? - Da.
Legal?
Nu ºtiu... poate...
Poate Ian Beef din Minnesota. Sau cam aºa ceva.
Minnesota.
- Deci cât? - Nu mult.
Eu te-am scos din închisoare, tu mi-l aduci pe Ian.
Vrei sã te întorci la închisoare?
Sau vrei sã facem treaba asta?
Ce vrei?
Am nevoie de un tablou din acelaºi an. De aceeaºi mãrime.
ªi când o sã-l gãsesc, indiferent de preþ, o sã-l plãteºti.
Da, sunt Roland Chambers.
Chambers.
Da, caut ceva anume. Caut ceva franþuzesc.
Cam din 1875. 40x32 inch.
Sã mergem, flãcãu.
Nu conteazã asta, doar perioada ºi mãrimea.
- Bunicule, cum era bunica? - Bunica ta era o sfântã.
Nu minþea niciodatã, nu bârfea...
ªi þi-ar fi dat ºi ultimul ban din buzunar.
N-a mai suportat sã trãiascã alãturi de mine, ascultã ce-þi spun eu.
Da.
- Câþi ani avea tata când a murit ea? - Patru.
Deci aþi rãmas doar voi. V-aþi înþeles bine?
- Ce întrebare mai e ºi asta? - Nu ºtiu. Mã întrebam ºi eu.
Te întrebai? De ce?
Nu ºtiu. Nu v-am vãzut sã vã îmbrãþiºaþi vreodatã.
Sau sã vã spuneþi cã vã iubiþi unul altuia.
Eu nu fac asta, dar el ºtie.
- Eºti sigur? - Nici bunicii tale nu-i spuneam.
Dar ºtia. Pentru cã vorbele nu înseamnã nimic pe lumea asta, Will.
Faptele omului îþi aratã asta.
Dar mama mea? Ai cunoscut-o?
Deci despre asta era vorba.
Da. Tata m-a întrebat ce-mi doresc ºi i-am spus cã vreau s-o vãd pe mama.
Lasã dracu asta ºi treci în maºinã.
Nu ºtiu decât cã unul dintre oamenii lui Keegan a fost prins.
A pierdut o cãruþã de bani. Iar acum Tommy îi e dator cuiva.
Nu ºtiu ce sã zic, dar e vorba de mult "caºcaval".
Ai habar în ce te bagi?
Nu.
Bun.
- Salut. - Salut.
- Unchiule Carl. - Bunã, Will. Ce mai faci, amice?
- Sunt bine. - Gata, gata. Tu du-te sus.
Tu vezi-þi de drum. Tu du-te în spate.
- Te sun mâine. - De ce?
Du-te în spate!
Deci? Ce faci? I-ai promis c-o sã-ºi poatã vedea mama?
Cum crezi c-o sã se simtã dacã nu-i îndeplineºti dorinþa?
ªi Doamne fereºte sã faci asta! Minciuni!
Indiferent ce-o sã spui, sunt numai minciuni!
De 4 ani suntem aici, Ray. Eu ºi cu Will. ªi ne merge bine.
Apoi apari tu, catapultat din închisoare... Iisuse, tu...
Spune-mi adevãrul. Cum ai ieºit?
Keegan.
Sã-mi trag una! Spune-mi cã minþi!
Spune-mi cã nu ai ieºit pentru blestematul de Tommy Keegan.
Iisuse, Marie ºi cu mine!
Cât? Câþi bani o sã-i faci? Ba nu, nu-mi spune. Nu vreau sã aud.
Pleacã! Ia-l pe Will ºi marº naibii din oraº.
- Am nevoie de ajutorul tãu, tatã. - ªtii ceva?
Trebuia sã fi rãmas la închisoare.
- E închis, amice. - Salut. Mã mai þii minte?
- Ray. - Nu.
- Fostul soþ al lui Kim. - Ce naiba vrei?
- Vreau sã ºtiu unde e. - N-am mai vãzut-o.
- Hai cã ºtii unde e. - Þi-am spus, Ray.
N-am mai vãzut-o pe jigodia aia de ani de zile.
Nu vreau sã-þi creez necazuri. Vreau doar sã ºtiu...
Nu cauþi necazuri?
Scoate-l pe tipul ãsta din atelierul meu!
Ieºi naibii afarã, Ray!
Haideþi!
Haide!
- Unde-i? - Du-te naibii!
- Pentru ultima oarã. Unde e? - Du-te naibii!
Gata. Nu te mai întreb o datã.
- Îþi crãp naibii þeasta! - Du-te naibii!
- Sã te ia naiba! - Nu te mai întreb o datã.
- Du-te naibii! - Unde e?
Strada Gestap. Acolo e, îþi jur.
Cum m-ai gãsit?
- Prin Rodney. - Rodney...
A fost uºor.
Nu chiar.
Ce vrei?
Fiul tãu vrea sã te vadã.
- Câþi ani are acum, 12? - Mai degrabã 15.
Mã mai þine minte?
ªi ce i-a venit aºa dintr-o datã sã mã vadã?
- Nu cumva vrei sã mã atragi înapoi... - Fiul tãu e bolnav. Are cancer.
Are o tumoare în stadiu patru în cap.
Vreau sã-þi treacã mahmureala, sã-þi iei cea mai frumoasã atitudine
ºi sã iei masa de prânz cu fiul tãu miercuri.
- Nu pot face asta, Ray. - Ba o sã poþi.
- Nu pot. - Abia þi-am zis cã fiul tãu e pe moarte.
Cum sã nu poþi face asta?
Ce fel de om eºti?
O sã faci asta, altfel o sã-þi fac viaþa mai mizerabilã decât este deja.
Mã întorc la prânz. Sã fii pregãtitã.
Nu te miºca.
- N-are cum sã nu doarã, Ray. - Fii un pic mai atent, vrei?
Încã un pic ºi am terminat.
- Ai terminat? - Da, am terminat.
Deci Keegan a fãcut asta?
Rodney.
Doamne, Ray...
Îmi pare rãu, tatã.
- Aveai dreptate. - Bine... Cu ce te pot ajuta?
- Will e bine? - Doarme.
E o noapte grea pentru bãrbaþii Cutter.
De ce ai nevoie?
- Ivan mai face afaceri? - Ivan? Sigur cã da.
Whisky-ul lui e peste tot, ca gândacii.
ªi uite-l cã vine. ªi loveºte!
Frate...
- Cine-i victima? - Rodney Hunter.
De trei ori arestat pentru abuz ºi posesie de metamfetaminã.
- Ce are de spus despre asta? - Nimic.
Conform dlui Hunter, Raymond Cutter cãuta o cunoºtinþã comunã.
- Pe cine? - Pe fosta lui soþie. Kim O'Halery.
Încerc s-o gãsesc, dar pânã acum, bãiatul tãu a încãlcat cauþiunea
de douã, trei, patru... de cinci ori deja.
Ce vrei sã faci?
Vreau sã aflu de ce.
Poftim.
- Melissa? - De ce nu te-a sãltat?
Ea îl vrea pe Keegan.
Pe mine m-o fi vãzut cã umblu cu un infractor cunoscut care e o jigodie.
Am treabã, la naiba! Nu am timp de aºa ceva.
Da. Vino. Vreau sã-þi arãt ceva.
Multe dintre clãdirile astea vechi au camere secrete din vremea Prohibiþiei.
Nici nu poþi intra în ele din interior.
- Destul de fain, nu? - Aratã bine.
- E un plan prostesc. - Care parte?
Ba nu, vorbesc serios. Ce te face sã crezi c-o sã reuºeºti?
N-ai mai pictat nimic de ani de zile.
Ai dreptate, n-am mai pictat, dar asta nu înseamnã cã n-am vrut.
E singurul lucru la care m-am gândit pânã acum.
Eºti bine?
Sã mergem!
Poþi sã-i spui lui Ivan c-a venit Joseph Cutter sã-l vadã, te rog?
- Ivan nu este aici. - Ba este.
L-am vãzut când s-a întors de la restaurant.
E în spate ºi se îndoapã cu un sendviº cu vitã ºi porumb.
- Fã paºi, moºule. - Uite ce-þi propun.
Dacã o sã câºtig eu, mã duci la Ivan.
Dacã o sã câºtigi tu, primeºti ãºtia.
- De acord. - Numãr pânã la trei.
Unu. Doi. Trei.
Nenorocitule! Þi-am spus sã nu mai vii niciodatã aici, Cutter.
Întâmplãtor deþin o micã listã de cumpãrãturi.
Vezi tu? Eu nu vând. Eu cumpãr serviciile tale ca specialist în achiziþii.
Ca rege al ºobolanilor scotocitori.
- Ce naiba? Astea-s chimicale. - ªi minerale.
Iar multe dintre ele sunt a naibii de otrãvitoare.
Citeºte-le cu atenþie. Ne trebuie toate ºi ne trebuie rapid.
- Salut. Sunt Raymond Cutter. - Super. Marfã. Mã bucur sã te cunosc.
Da. Renovez casa. Era a bunicilor mei.
- ªi acum e a ta? - Acum e a mea.
Ia te uitã ce tablou!
Tipul ãsta era inventator, filozof...
Era... un patron al artelor.
Dar nu era un pictor talentat.
- E un Charles de Gaulle. - Fãrã glumã?
Fãrã glumã.
Cât vrei pe cel mediocru?
- Acesta? - Acela.
- Vezi asta? - Ce sã vãd, niºte cifre?
Dovezi despre Cutter din anul 1987.
Multe dintre ele au fost licitate fãrã acte, însã acesta...
- E la un muzeu din Paris. - De ce l-ar fi falsificat?
De ce ar fura cineva un tablou celebru, care nu poate fi vândut sau arãtat cuiva?
Pentru reputaþie.
Fii atent. Raoul Carlos. Din Cartelul Royal.
Se spune cã deþine cea mai mare colecþie particularã de artã din America de Nord.
Crezi cã el ºi Keegan vor sã-þi implice bãiatul?
S-ar putea.
Carlos e un bãiat rãu. Sigur ar face asta.
Kim!
Te-ai trezit?
Drãcia naibii!
Deci?
Eºti drãguþã.
- Intri ºi tu? - Nu.
Cred cã ar trebui.
Kim!
Uitã-te la tine!
Bunã.
În regulã. Sã mergem.
- Da. - Hai sã mergem.
Deci... Unde locuieºti?
Lângã Times Square.
Sper cã nu mã duci cu zãhãrelul.
Nu chiar.
Nu ºtiu dacã þi-aº mai putea fi fiu, dacã ai face-o.
Ai prietenã?
Nu.
Scuzaþi-mã.
Eºti bine?
- Eºti bine? - Da, sunt bine.
Îþi place de ea?
Da. E drãguþã.
Mor de foame! Ce e bun aici?
- Somonul la grãtar e bun. - Asta îþi iei?
- Aºa cred. - Atunci, asta vreau ºi eu.
Grozav.
Cum e în New York?
E la fel ca aici, numai cã e mai mare.
Nimeni nu conduce.
Toatã lumea ia taxiul sau metroul.
- Locuieºti într-o clãdire agreabilã? - Mie îmi place.
- Are o camerã pentru jocuri. - Frumos.
- Un jacuzzi pe acoperiº... - Frate!
- Mi-ar plãcea sã vãd asta. - Poate mã vizitezi când eºti mai bine.
Da, desigur.
O sã te vizitez.
E foarte fierbinte.
Mulþumesc, domnule.
Poftim.
E bun?
Speram sã nu pleci aºa devreme, speram sã poþi sta mai mult.
De ce nu zbori?
Dacã nu ai aripi, trebuie sã te urci în avion!
La revedere, William.
M-am simþit foarte bine astãzi.
La fel ºi eu.
Aºteaptã-mã aici.
Mulþumesc.
Bine...
- La revedere. - La revedere.
A fost drãguþã.
- A fost drãguþã, tatã. - Da.
Da, þi-am spus eu.
Mulþumesc. Îþi mulþumesc cã te-ai prefãcut.
Cum adicã? Cum m-am prefãcut?
ªtii tu.
Cã ea trãieºte în New York...
ªi cã nu e dependentã de droguri.
Mã bucur cã am cunoscut-o.
- Eºti bine? - Da.
- Te simþi rãu? - Nu... ªtii cum e.
Micul dejun al bunicului e de vinã.
- Eºti gata? - Da.
- Cum e? - Ce anume?
Chemoterapia.
Nu ºtiu... Ca naiba.
Eºti bine?
Ce-i cu tine?
Bine...
Promite-mi cã nu o sã râzi.
N-o sã râd.
Vreau sã fac sex.
Asta e a doua dorinþã.
Vestea proastã e cã au galeria foarte bine supravegheatã.
Au senzori wireless la toate ferestrele ºi uºile,
iar fiecare tablou are un senzor magnetic în spatele ramei.
Dacã tabloul e miºcat, declanºeazã o alarmã, iar timpul de rãspuns
este de aproximativ ºase minute.
Semnalul de alarmã este trimis direct la Poliþie.
Totul este controlat de un dispozitiv cu tastaturã.
- De dispozitiv se poate ocupa tata. - Da, înþeleg.
- Câþi paznici au? - Noaptea sunt cinci.
Patruleazã pe jos dupã închidere.
Ce fac cu Will?
Poftim, sã zicem cã-i un avans.
Întreabã de Melanie, va avea ea grijã de Will.
- De unde ai asta? - De pe net, e un site, ca Yelp.
- E special pentru chestiile astea. - Nu, nu, nici gând.
Trebuie sã gãsim ceva mai bun.
Dacã gãseºti ceva mai bun, sã nu uiþi sã-mi spui ºi mie.
Ce vrei sã facã, Ray?
Sã întâlneascã o fatã cu care sã iasã, apoi sã-i cunoascã familia...
ªi într-o bunã zi sã facã sex pe bancheta din spate a maºinii?
Poate o sã o sun.
Mulþumesc.
Dupã ºase încãlcãri ale eliberãrii condiþionate, duce un minor la bordel.
Dacã nu îl arestãm acum, înseamnã cã nu ne facem treaba.
Deci, Melanie asta... E drãguþã?
Da. Eºti bine?
- Ai vreo întrebare? - Nu cred.
Nu? Sã nu uiþi ce þi-am spus, sã porþi "fesul"
ºi sã nu încerci cine ºtie ce minuni.
2C, 2B...
2B. Aici e.
- Am nimerit bine? - Sunt Melanie.
- Melanie? - Da. Poftim înãuntru.
Carl mi-a explicat cum stã treaba.
Tu trebuie sã fii William! Bunã.
Ne descurcãm de aici, ne vedem peste o orã.
Bine.
În regulã.
Will! Deschide!
- Hei, ce se întâmplã? - Îmi pare rãu, trebuie sã plecãm!
A venit poliþia.
Îmi vor pune întrebãri la care nu pot sã rãspund.
Am eu grijã aici, du-te dupã ei!
La stânga!
Sus!
- Hai sã sãrim! - Nu putem, n-o sã sãrim.
- Ce-i, îþi e fricã? - Nu poþi...
- Nu crezi cã pot sã sar? - Lasã-mã sã caut scara de incendiu.
La bordel!
De ce râzi?
A fost cel mai miºto lucru pe care l-am vãzut!
Mi se pare normal!
Nu, nu! Bunicule, am sãrit pe o altã clãdire!
De pe acoperiº. Apoi, tata a deschis încuietoarea,
eram atât de agitat! Aveam stomacul cât un pumn,
dar el... Era foarte calm.
- Eram calm doar la exterior. - Deci, nu ai reuºit sã...
- Deci n-ai reuºit sã termini... - Tatã!
Ce-ar fi sã-l suni pe Carl, sã-i spui sã ia Buick-ul?
- Bine, bine. - Sunã-l.
ªi apoi? Mã duc sã plimb un câine sau cine ºtie ce altceva?
Dacã vrei sã fiþi singuri, stai cu el ºi gata.
- Nu mã lua pe mine de sus. - Eºti prea de tot.
Will, îmi pare rãu cã nu a ieºit cu Melanie.
Glumeºti?
Tatã... Azi a fost o zi grozavã!
- Chiar aºa? - Da!
De ce te-ai despãrþit de fata aia?
- De Tricia vorbeºti? - Da!
Le zâmbea tuturor tipilor care treceau pe lângã ea.
ªi asta mã înnebunea!
- Asta-i tot, le zâmbea? - Încerca sã mã facã gelos.
Poate era mai prietenoasã din fire.
De ce nu o suni?
Puºtiul acela era fiul lui.
William.
Cutter l-a luat de la ºcoalã în ziua în care a fost eliberat.
- Întreabã-mã de ce. - Bine, de ce?
Motiv medical. William are cancer.
Doamne...
Astea sunt rezultatele testelor heroinei din camera de hotel a barmanului mort.
Spoiler! Se potriveºte cu marfã pe care o cauþi tu.
Bine...
Aflã cine s-a ocupat de eliberarea lui Cutter ºi gãseºte-mi dosarul lui Keegan.
Te rog!
Care-i ocazia?
Ia loc.
Nu pot sã cred!
- Mi-am dat seama care-i a treia dorinþã. - Dar n-ai împlinit-o pe a doua.
E în regulã, ne putem întoarce la ea.
Bine... Spune-mi.
ªtiu cã plãnuieºti ceva...
Vrei sã faci rost de bani pentru tipul ãla.
- Bunicul þi-a spus asta? - Nu.
- Will... Nu cred... - Tatã...
Tatã, vreau sã te ajut.
Sã faci sex sau sã o întâlneºti pe mama ta e un lucru.
- Dar chestia asta nu e problema ta. - Tatã!
- Din cauza mea ai problema asta. - Nu e adevãrat!
Aveam probleme cu mult înainte sã apari tu.
Tatã...
Nu am fãcut nimic atât de grozav ca ieri.
Tu ºi bunicul... Aþi trãit cu adevãrat!
- Vreau ºi eu sã am parte de asta. - Nu, nu, nu...
Crede-mã...
Nu ºtiu...
ªtiam cã nu o sã se îndeplineascã dorinþele astea.
Eºti un ipocrit ºi un mincinos.
Will!
Will, deschide!
Ce...
Salut, prietene.
Ce s-a întâmplat?
Doctorul a spus cã ai fãcut o crizã.
Cred cã nu e ceva ieºit din comun.
Salutare, bãiete.
Vrei sã lucrezi cu noi?
Vã rog.
Ãsta e un tablou de Claude Monet, tipul era impresionist.
Numele curentului a fost dat de un tablou de-al sãu,
numit Impression, Soleil Levant, Impresii, Rãsãritul Soarelui.
Nu încerca sã facã detaliile exacte, ca în fotografii,
încerca, mai degrabã, sã...
Încerca sã picteze sentimentul.
La fel ca Paul Gauguin?
Da, bine spus.
Da... O zi însoritã...
Primãvara...
Muza se uita la Monet...
- Jean... - Stai puþin.
- Cine sunt cei pictaþi? - Camilla este soþia lui Monet,
iar Jean este fiul sãu, în vârstã de opt ani.
- Va fi greu de falsificat? - Aºa ceva nu se poate falsifica.
Nu se poate copia asta.
Trebuie sã intri în el...
E greu de explicat.
Dacã aº putea...
Dacã aº putea sã simt ce simþea ºi el...
Poate aº reuºi.
E superb.
Într-adevãr.
O sã mergi în Tahiti, cum a fãcut Paul Gauguin?
Nu...
Continuã sã amesteci.
Mineralele astea sunt pure, ca în trecut. În 1875, nu exista poluare.
Apoi au apãrut fabricile ºi maºinile...
Din cauza poluãrii, s-au depus puncte mici, negre, în minerale.
Nu se pot folosi cele noi, de-asta nu putem lucra cu ale mele.
Stai sã vãd ce faci.
- E în regulã. - Bun.
Sã punem ceva ulei.
Nu miºca.
Acum amestecã-l cu asta.
- Vrei sã amestec eu? - Da, amestecã-l.
- Ai vãzut? - Da.
Devine vopsea în faþa ochilor.
Hei.
- Þi-ai luat medicamentele? - Da.
Bun.
Tatã...
Ce ai fãcut azi...
A fost destul de grozav.
Mulþumesc.
- Puteam sã fac asta toatã viaþa. - Ar fi trebuit sã o faci.
De ce nu?
Hai sã trecem de chestia asta.
ªi mâine o luãm de la capãt...
- Da. - Bine.
Da.
Eliberarea lui Cutter a fost semnatã de judecãtorul Jacob Brooks.
Acelaºi judecãtor care l-a achitat pe Keegan în 2003.
Deci Keegan l-a bãgat pe Cutter la închisoare, iar dupã patru ani îl scoate.
- De ce, are remuºcãri? - Keegan nu ºtie ce-s alea remuºcãri.
Nu-i aºa? Vine înspre tine.
Catherine!
Vrei sã vorbim?
E în regulã.
Suntem singuri.
Voiam sã zic cã e în regulã pentru amândoi.
De unde ºtiai cã-l urmãresc pe Keegan?
Nu ºtiu... Ai pus multe întrebãri.
- Chestia asta e despre Keegan? - Poate.
Nu-þi pot spune nimic despre el.
Nu pentru cã þin la el, fiindcã nu e cazul.
Dar nu sunt ºi nu am fost vreodatã turnãtor.
Dar Keegan a fost. Te-a costat cinci ani, nu-i aºa?
Keegan are acces la Cartelul Roial, ºtii ce înseamnã asta?
- L-ai vãzut vreodatã pe acest om? - Nu.
- Eºti sigur? - Da.
Îl cheamã Raul Carlos, e un adevãrat patron al artelor.
Pictezi ceva?
Am nevoie de timp.
ªi de intimitate.
- Bine, ne-am înþeles. Bine.
Orice crezi cã faci acum... Îþi va distruge ºi timpul rãmas.
Ajutã-mã sã te ajut.
Eºti bine?
Am visat ceva...
Tatã, îmi e fricã.
Salut, Ray.
Ce mai faci?
Ce dracului cauþi aici? Þi-am spus cã mã ocup de tablou.
Mai sã fie.
El e micuþul William?
Te-a sunat cineva, tinere.
Cine e Tricia?
- Mergi sus, acum. - Haide, Will.
Primeºti ce-þi trebuie de la fata aia? A devenit un tânãr arãtos,
dar parcã e puþin abãtut.
I-am spus lui Finn cã-i rup gâtul dacã se apropie de fiul meu.
- E valabil ºi pentru voi! - Ne omori cu pensula, nu-i aºa?
- De ce eºti aºa ostil? - Cine e ostil?
- Nu miºca! - Doamne!
Tatã, lasã arma, nu e nevoie, bine?
- Liniºteºte-te, suntem parteneri. - Eu nu-s partener cu tine.
Asta e casa mea, iar voi sunteþi nepoftiþi.
Tommy, ia-i pe Collin ºi pe Finn, du-i la maºinã,
iar apoi noi doi o sã vorbim, bine?
- Se apropie ziua. - Da, ºtiu!
- E gata? - Nu, nu e gata!
Dar o sã fie gata. Ne întâlnim la Zimko, la 9:45
ºi pânã la miezul nopþii îl vei avea.
Va trebui sã te grãbeºti, trebuie sã îl duc cumpãrãtorului pânã la miezul nopþii,
deci trebuie sã îl am la ora 11.
- Trebuie sã-l duci cumpãrãtorului? - Da.
Trebuie sã-l livrez personal.
Îmi trebuie... La dracu!
Ai numãrul evaluatorului?
- Cat o sã mã coste? - De unde dracului sã ºtiu?
N-am mai fãcut aºa ceva de ani de zile.
- Doamne. - Chiar îþi place treaba asta, nu-i aºa?
Rahat!
Da.
- Mâine searã, la ora 11. - Da.
Ai fi foarte mândrã de Ray.
ªtiu cã ai crezut cã va fi un tatã mai bun decât mine...
Aºa este. ªi nepotul tãu!
E la fel de rezistent ca tine.
Deci...
Când îl vei întâlni...
Sã ai mare grijã de el, bine?
Te iubesc, sã ºtii.
Da?
Da, eu sunt.
Cu cine vorbesc?
Are nevoie de 3 prelucrãri de 15 minute, la intervale de 5 minute fiecare.
La 375.
Cred cã e în regulã, restaurantul se deschide într-o orã.
Sper cã eºti gata, bãiete!
- Da, mã uitam peste asta. - Bine, bine.
Aveþi ceva întrebãri?
O sã fumãm astea acum...
Pentru a celebra viitorul nostru succes.
E un fel de toast.
Viaþa e scurtã... ªi plinã de nefericiri.
Fie ca noi sã avem întotdeauna lucrurile de care avem nevoie.
Poftim, ai acolo legitimaþia de la Imigraþii,
cautã-l pe Carlos ºi vezi dacã poþi afla unde e cazat.
Sã începi cu primele trei hoteluri ºi sã îmi spui dacã vei afla ceva.
Eu o sã mã ocup de Cutter.
- Da. - Carlos s-a cazat la hotelul Plaza.
Domniºoarã, ai grijã, în cartierul ãsta sunt ºi copii!
- Miºcã-þi maºina, acum! - Serios, crezi cã mã sperie insigna?
- Miºcã-þi maºina! - Mã arestezi fiindcã am ieºit din alee?
Domnule, nu aveþi voie cu bãuturi aici!
- Poftiþi? - Nu aveþi voie cu bãuturi aici!
Nu ºtiu ce sã zic.
- Îmi e sete, bãiete. - Nu aveþi voie.
Daþi-mi cutia... Daþi-mi cutia!
Haide, sã mergem.
Haide.
Mulþumesc, mulþumesc! Oricum, voiam sã plec.
- Salut! - E 9:30, vom închide în 15 minute.
În regulã.
- Vã pot ajuta cu ceva? - Suntem de la Poliþie.
- Trebuie sã investigãm locaþia. - Sigur.
- Aþi observat ceva neobiºnuit? - Nu.
Doar un bãtrân care a vãrsat o cutie de suc în zona tablourilor europene.
Trebuie sã-l sun pe Will.
- Salut. - Will.
- Eºti bine? - Da, sunt bine.
- Începem, ai trei minute. - Bine.
Cât e scorul, bãieþi?
- Aratã-ne zona tablourilor europene. - Sigur.
Chiar aici.
Am ºters deja ce era vãrsat.
Cum arãta?
Un bãtrân ca oricare altul... Puþin cam dus cu pluta.
- Hai sã mai dãm o turã. - Sã mergem!
Acum.
Ce se întâmplã?
Ce mama dracului!?
Rahat!
Haide, grãbeºte-te!
Toate unitãþile din apropiere sunt rugate sã rãspundã!
- Haide! - Hei!
Opriþi-vã!
Haide!
Repede!
Doamne!
Poliþia a sosit aici, la muzeu, în urma unei spargeri.
Un mic grup de suspecþi au reuºit sã dezactiveze alarma.
Totuºi, nimic nu a fost luat.
Claude Monet.
1875.
Woman with a Parasol. Femeia cu umbrelã.
Acum ce facem?
Acum...
Finn îl va duce tipului...
Împreunã cu asta... Iar eu am scãpat.
ªi eu?
Dupã ce plec de aici, n-am sã te mai vãd, corect?
Nu chiar.
Te cunosc, Ray.
Deci...
Dupã ce omul meu va ieºi din oraº cu tabloul ãla,
voi da un telefon.
Când se vor uita la ce ai lãsat în locul tabloului,
te vor închide.
Din nou.
Aºa cã, ridicã-te... ªi pleacã de aici.
- Da. - Salut.
- Îl vãd pe Finn, intrã în Plaza. - Doamne!
- Ai nevoie de ajutor? - Nu, procurorul e în hol.
Sã vedem...
Cât de frumos... Superb!
Ai mare grijã.
Te sun eu.
Lasã lucrurile sã curgã de la sine.
Dacã vrei sã-l arestezi pe Carlos, lãsa lucrurile sã curgã de la sine.
Aveþi plata domnului Owensby?
Da, am banii.
100.000 de dolari.
Da, sunt toþi acolo.
Evaluatorul a venit tocmai din Minnesota.
Numai ca sã îmi spunã cã Tom Keegan e un fraier.
- Ce vrei sã spui cu asta? - Întotdeauna l-am crezut prost.
Dar nu am ºtiut cã e chiar atât de prost.
Rahat! Staþi puþin!
- Ce mama dracului? - Hai sã-l vizitãm pe Tom Keegan.
Domnule Owensby!
- Domnule... - Carlos.
Îmi cer scuze...
Nu un simplu fals... E un fals foarte prost.
Nu valoreazã nimic?
Pentru dumneata.
Mergi cu Dumnezeu.
- Uite-i. - Rahat!
Nu! Se va întoarce.
Se va duce sã viziteze pe cineva, dupã care se va întoarce.
Oricum, nu îl ai la mânã cu nimic.
Tatã!
- E în regulã. - Ce ai fãcut?
E un tablou la mijloc. Un Monet, e autentic.
Când se vor întoarce, aresteazã-i, citeºte-le drepturile...
Fã ce faceþi voi.
Stai puþin, nu a fost luat nimic!
Ai încredere în mine.
Ai grijã mare cu tabloul, du-l înapoi la muzeu, vor ºti ce sã facã cu el.
Da.
- Credeam cã nu eºti turnãtor. - Nu sunt.
Dar Carlos nu e de aici.
Trebuie sã plecãm.
Doamne!
Au lãsat vreun semn pe aici?
Nu, nici o urmã.
A trecut mai mult de o orã. De ce dureazã aºa mult?
Când eram de vârsta lui, dura maxim douã minute.
Ce ridicol!
La revedere, Tricia.
Tatã... Îmi mulþumesc c-ai avut grijã de el.
- Taci din gurã. - Nu, serios...
- Deci? - Cum a mers?
Bunicule, nu e treaba voastrã.
Am înþeles, sã trãiþi.
- Ciao! - La revedere!
ªi-ar dori el sã vinã cu noi.
Uite cã am ajuns!
- Tatã, eºti sigur? - Da.
E pe bune chestia asta.
Poftiþi!
Mulþumesc.
- Vã doresc un zbor plãcut! - Mulþumesc.
Nu l-am vãzut niciodatã atât de fericit.
Tatã...
Dacã ai avea o dorinþã...
Ce þi-ai dori?
Veniþi încoace, puturoºilor!
Veniþi ºi voi, apa e perfectã.
Will...
Ce zici, explorãm Polynesia?
Mergem în Fiji...
Apoi în Tanga...
În Insulele Marchize...
Acolo a trãit Gaugain.
Avem timp. Ce zici?
Veniþi ºi voi!