- Vem är det? - Det är löjtnant Finley. Han kommer hitåt.
Ni borde kanske lyssna på honom.
Så han kan berätta om D-dagen? Jag vill inte höra talas om den.
Se vad som hände min son då.
Vänta, Peggy. Gå från D-dagen till: "Jag vill inte höra talas om svarta börsen."
Du gör mig till en satmara för din svartabörspropagandas skull!
Herregud! Bill! Katie vill ha kvar det där om svarta börsen!
- Skönt att du kom. Hur gick det? - Pentagon ser allt i rött. Kaffe!
- Jag ska hämta. - Anlita inte henne igen.
Det behövs en reaktionär för rollen. Vi är sena. Jag ska hämta kaffe!
- Var är Roxanne? - Hon kan inte komma.
Toppen!
Vad är det? Jag ersatte de där två replikerna före klippet.
Låt mig sköta skrivandet, Morosky.
Jag är dödstrött på att vara patriot utan att få betalt.
Så hon kunde inte komma? Du har tur, Katie.
Farbror Willy ska ta dig med till El Morocco på statens bekostnad.
Då så amerikaner, vi tar det från början...
Ett, två. Ett, två, tre.
Var vänliga och lämna plats.
- Vi har ju beställt bord. - Det finns inga lediga bord.
- Vi ringde ju, och ni sa... - Tyvärr, vi har inga lediga bord.
Vad heter ni? Varför har ni inte uniform på er?
Pojkarna har stridit för sitt land, din fascist!
- Bill Verso, informationsministeriet. - Ingen dricks! Fråga vad han heter.
- Gamle muntre Bill Verso! - Tiny!
- Kapten, så kan ni inte göra! - Kom! Ni är sena!
Tack! Kul att träffas.
Katie, kan du inte hålla dig i skinnet för en gångs skull?
Ursäkta...
Vad vill du dricka? Jag vet, Dubonnet med is.
Dubonnet med is och en whisky.
Din Dubonnet, Morosky.
Den som ändå fick ha uniform...
- Hubbell Gardiner. - Vad?
- Han heter det. - Fint. Vad heter hon?
De lär sig väl hålla balansen ombord.
Absolut. Ska vi dansa? Du har inget att förlora. Han reser nog snart.
Rädda Spanien! Stoppa Franco för världsfredens skull! Skriv till presidenten!
Kom igen! Gör något! Rädda Spanien! Stoppa Franco!
Stoppa slakten av kvinnor och barn! Skriv till din kongressledamot!
Vad säljer du, Katie?
ROTC. Du får den billigt. Fascist!
FREDS- STREJK!
Ro, Hubbell! Ro!
Gardiner! Gardiner!
FREDS- STREJK!
En riktig fredsdemonstration täcker in alla från både höger och vänster-
-vilket vår nästa talare bevisar.
Ungkommunisternas ordförande behöver ingen presentation:
Ms Katie Morosky.
- Jag behöver nog en presentation. - Backa!
- Hela vägen till Moskva! - Det är ganska lätt att gilla Sovjet!
Nåt på gång i Kreml?
Där oroar man sig för inbördeskriget i Spanien. Gör ni?
Tusentals civila mördas i Spanien.
Bara ett enda land har skickat hjälp dit: Sovjetunionen!
- K-katie, var min k-kamrat! - Ok-kej!
Varför är ni så rädda?
Ryssarna vill bara ha spanjorer i Spanien. Är det skrämmande?
De är kommunister, men de vill ha vapenvila. Är det skrämmande?
Hitler och Mussolini laddar upp för ett nytt världskrig i Spanien.
Är det skrämmande? Det kan ni ge er på!
Det finns bara en sak att vara rädd för, och det är inte jag-
- inte ungkommunisterna och inte det röda spöket.
Det enda skrämmande är människor som inte kräver världsfred genast!
Ni är verkligen fantastiska...
Ni är helt enkelt underbara.
Jag menar det verkligen. Ni är underbara.
Ni är den bästa, den mest skärpta-
- och engagerade generation vi har haft i det här landet.
Därför är ni här och demonstrerar för fred.
Därför strejkar man på nästan varje campus i landet.
Visa er solidaritet genom att svära eden med dem.
"Jag vägrar att stödja..." Säg det nu! Res er upp, allihop!
Ställ er upp nu, allihop!
"Jag vägrar stödja..."
Nej, allihop!
"Jag vägrar stödja-
- USA:s regering-
-om den väljer att föra krig."
Studentrådet kallar det "fredsdemonstration".
Jag säger "fredsstrejk" och jag är språkvetare.
KATIE, LÄMNA OSS I FRED
Så roligt var det väl inte?
Fascister!
- Vi måste prata om det här. - Vänta lite.
- Du har skrivit på den i två månader. - Tre.
- En novell ska väl vara kort? - Försök inte vara rolig, Frankie.
Kan du ta över mötet på måndag kväll?
- Du kan inte missa mötet... - Novellen ska vara klar på tisdag.
Här kommer det vackra folket.
- Hur mycket har vi i kassan? - 542 dollar och 18 cent.
"Förslag till tema för balen: Västindien, djungelfeber..."
Lyssna på det här. "Niagarafallen..."
"13 kolonier, 48 stater"...
J.J.
J.J., hör på nu! "13 kolonier, 48 stater, Starlight Star Bright".
Vad sägs om "Det kan vara kul med brödköer"?
Vad sägs om "The Stalin Shuffle"?
Ska vi ta hamburgare?
Vad sägs om "glad i Leningrad"?
Hon är jättekul.
- Vad vill du ha? - Coca-Cola.
Ursäkta.
Ni är dekadenta och motbjudande!
- Vi drev inte med dig. - Jo, ni tror politik är ett skämt.
- Politiker är ju stora skämt. - Är Franco så lustig?
- Franco, är han här? - Han är politiker. Är han så kul?
Hitler har en lustig mustasch. Ni kan ha en nazistbal!
Vi funderade över det, men uniformerna kliar.
Efter revolutionen kanske alla får sinne för humor.
Två hamburgare, två ostburgare, fyra Coca-Cola.
- Med lök? - Ja, i Coca-Colan.
Att jag läser upp ganska lite av det ni har skrivit-
- beror på att ni lär er mest av det som är bra eller begåvat.
I dag ska jag läsa en förvånansvärt bra uppsats-
-från en överraskande ny källa.
Den heter "Det helamerikanska leendet" av Hubbell Gardiner.
"På sätt och vis var han lik sitt hemland.
Han hade alltför lätt för sig, men han var åtminstone medveten om det.
Han funderade regelbundet över om han var en bluff-
- men de flesta han kände var bluffmakare i ännu högre grad.
Ibland kände han...
Vissa sa: Det finns ingen anledning att ändra på sig.
Men de var redan förlorade eller alltför lata.
Allt hade gått för lättvindigt."
Problemet med somliga är att de arbetar för hårt.
Pratar du med mig?
- Vill du ha en öl? - Jag dricker inte.
Bara en liten klunk öl.
Varför bär du alltid på en massa böcker?
- Var det bara det du ville veta? - Jag firar.
- Vad då? - Att du kom hit.
Jag är ledsen för...
att det tog sån tid för mig att berömma din novell.
- Du är bra på att skriva. - Tack.
Mrs Simpson har gift sig med hertigen av Windsor.
Hur vet du det? Tidningen har inte kommit.
- Jag jobbar extra på sätteriet. - Du ger visst aldrig upp.
Tack för att du lyckades lura mig över gatan.
Katie...
Jag har sålt en.
Jag har sålt en novell.
Jag vet ingen som har lyckats sälja en. Det var inte dåligt.
- Smaka lite öl. Okej? - Okej.
Sätt dig.
- Skål för din första roman. - Sakta i backarna nu!
Ja, varför inte, förresten?
Du borde ha skrattat. "Lämna oss i fred, Katie."
Du var oslagbar. Du hade haft dem i din hand, om du bara hade skrattat.
- Det var inte roligt. - Man kan skratta ändå.
Puritan. Du saknar sinne för humor.
- Det tycker inte min familj. - Varför är du alltid arg?
Jag har bara ingen känsla för er billiga typ av humor.
Har aldrig varit med i nån studentklubb, där de hittar på allt snusk.
- Ja, det pågår rätt mycket snusk där. - Får jag fråga en sak?
- Ler du alltid? - Nej.
Skål för examen.
Ett lustigt ord för att sluta.
Mrs Simpson har gift sig med hertigen av Windsor.
- Det har jag visst redan berättat. - Ja.
Jag är verkligen glad att du fått något sålt.
- Jag hoppas jag får läsa novellen. - Sätt upp foten här.
- Buss på dem, Katie. - Vi ses, Hubbell.
Spill inte på klänningen.
Jag vill gärna vara med när de vill korta sina klänningar.
Så tyget kommer till användning.
J.J.
Tur att vi inte får provision.
Jag har aldrig varit på en danstillställning. Utom den för freden.
Ta en klunk.
- Vad är det? Bourbon? - Gin. Drick nu.
Direkt ur flaskan? Så småborgerligt.
- Vi går och dansar. - Personalen får inte dansa.
Nu går vi och dansar.
Kan du dansa?
Du har dansen i benen, Frankie!
Hubbell.
Hej.
Det var som tusan!
Världen är allt bra liten.
- Somnade jag? - Jag tror det.
- Det var som tusan... - Vill du ha en kopp kaffe?
Ja, gärna.
Kaffe...
Nu är vi framme, Katie. God natt.
God natt.
God natt, Hubbell, gamle gosse. Vem du nu är.
Vem är du?
Det är högst upp.
Bara en trappa till!
Där inne!
Hubbell?
Stridsberedskap! Tag betäckning!
Hubbell.
Hubbell... det är Katie.
Du visste inte att det var Katie.
- Det är snart klart. - Du behöver inte.
Jag tycker om att stryka. Du har många utmärkelser.
- Har du huvudvärkspulver? - Nej...
Massera tinningarna.
- Hur kan man klara sig utan pulver? - Jag brukar äta i stället.
Vet du var min klocka är?
Den hänger på sängstolpen.
- Jag trodde... - Du hade inte behövt...
Tack.
Det är ditt hår... Det är det som är annorlunda.
Ja, jag har låtit stryka det.
Låter du stryka håret?
- Gör det ont? - Nej.
Vill du inte ha lite kaffe? Det måste bli svart, men det är riktigt kaffe.
Nej...
Nej tack, J.J. väntar på stationen. Men det ser gott ut.
- Träffar du J.J. fortfarande? - Ja.
Hur länge stannar du? Var är du stationerad?
- I Washington. - Det låter spännande.
- Varför det? - Roosevelt är där.
Partiet tycker ju att han är en ond krigshetsare.
Hur vet du det?
Du tror visst fortfarande att jag är en idiot.
En del visar sig vara bättre än man tror.
Tack ska du ha...
Här är mitt nummer, det här är numret till radion, där jag jobbar.
Det är svårt att få tag på hotellrum, och om du råkar vara i stan...
Det är inte något krav, förstås.
- Det som hände i går... - Förlåt, jag somnar överallt.
Det gjorde inget.
Tack för att jag fick sova här. Hoppas jag inte snarkade.
Ingen fara, jag tycker om när folk snarkar.
- Vi ses, Katie. - Vi ses, Hubbell.
Lycka till.
Kom till amerikansk-sovjetiska vänföreningens välgörenhetsbal.
Välgörenhetsföreställning på fredag!
Jösses, jag kommer för sent till radion. Vi ses, Pony.
- Rösta på Dewey i presidentvalet! - Jag kan hjälpa dig dela ut dem.
Civilförsvarets högkvarter. Blanketter finns på postkontoret.
Civilförsvaret. Kan ni identifiera dem?
Över Bronx? 25 Stuka-bombplan?
Jag har noterat det. Ja, jag minns Pearl Harbor. Jag kopplar.
- Jag står ju i telefonkatalogen. - Det har bara gått en vecka.
Ett ögonblick, jag kopplar dig.
Civilförsvaret. Han kunde väl åtminstone ringa.
- Vart då? Du har ju minst tio jobb! - Ansökningar finns på posten.
- Allt utom nio minuter är censurerat! - Vi vill inte kallas "negerhatare".
- Vi vill inte förvärra situationen. - Är negrerna en situation nu?
- Pentagon tror att efter kriget... - Inget förändras, din rasist!
- Vad är det med henne den här veckan? - Den här veckan?
- Sluta! Det fattas 21 minuter... - Det är hans fel! Hallå!
- Okej, jag skriver på! - Hubbell? Var är du?
Jag får inget rum. Får jag sova på din soffa?
- Naturligtvis får du det. - Morosky, vi måste jobba...
Det finns öl i kylen och rena handdukar. Om du vill vila-
- så lägg telefonluren i skrivbordslådan.
- Hur får jag tag i nyckeln? - Jag ringer portvakten.
Hubbell!
Hej.
Jag visste inte när du skulle komma hem. Hur mår du?
Jag vet inte när jag kommer tillbaka. Har du en nyckel...?
Det får du inte. Jag har köpt biff, potatis, gräddfil, gräslök och paj!
Jag tänkte göra stek, men jag visste inte om du gillade det.
Nu har jag gjort slut på alla mina kuponger.
Du måste vara hungrig efter allt spring. Du får inte gå redan!
Du måste helt enkelt stanna och äta middag!
Vad har du köpt för paj?
- Ser man på, din idol. - Vem då?
- Han gjorde ingenting för Spanien. - Kongressen hindrade honom...
- Kan du försvara nazi-sovjetpakten? - De allierade kan inte få rumpan...
Varför kan du inte säga "arslet"?
- Det kan jag inte. - Vad händer då?
Jag vet inte. Inget. Vilket samtalsämne för två vuxna...
Du pratar hellre politik. Alla motsägelser...
Ska vi gå med i kriget eller inte? Är Stalin för eller emot Hitler?
En massa politiska floskler, men du framhärdar.
Jag förstår inte hur du kan låta bli.
Du är avundsjuk! Jo, det är du.
- Varför är du avundsjuk? - Jag överlever. Lever kanske längre.
Men du kommer inte att skriva fler romaner.
ETT LAND AV GLASS
Du måste ha köpt ett av de två ex som såldes. Kom du igenom den?
Två gånger. Jag tyckte om den.
Jag tyckte mycket om den.
Vad var det du inte tyckte om?
Ditt sätt att skriva är bra. Du har en underbar stil, men...
- Underbar? - Ja, det är den.
Den är underbar.
Men du... håller en viss distans.
- Förstår du hur jag menar? - Fortsätt.
Människorna...
Du iakttar dem...
på avstånd.
- Var? - I boken.
Det förstår jag, men var i boken? Kom med ett exempel.
Genomgående, Hubbell.
Men det är din första roman, och nästa blir säkert...
- Varför tror du att det blir fler? - Du måste skriva fler! Du är bra.
Är du verkligen så säker på allt du är säker på?
- Är inte du det? - Nej.
Inte lika säker.
Har du fortfarande det alltför lätt för dig?
"På sätt och vis var han lik sitt land. Han hade alltför lätt för sig."
Hur tusan kan du komma ihåg det?
Jag har alltid undrat om det skulle förbli så.
Inte helt och hållet.
Vad är det som inte går så lättvindigt nu?
Att få tag på hotellrum.
Allvarligt talat.
Vet du om att du är vacker?
Du är det.
- Men du får inte vara för allvarlig. - Det ska jag inte.
God rosh hashana!
- Vad är det för något? - Vad menar du?
Du får träffa din gamla kompis J.J. Det blir kul.
Vi kan vara dekadenta, äta ägg benedikt, rösta på republikanerna.
- Jag gillar inte ägg benedikt. - Inte?
- Du var säkert hejarklacksledare. - Jag?
Det kanske händer något hemskt. Du kanske får roligt.
Vilken flotta du tillhör, J.J.! Hej, Hub.
- Det är min fasters. - Är det hon som spelar dragspel?
- Spelar hans faster dragspel? - Hon blev ihjälklämd!
- Hon underhåller styrkorna, i USO. - Bästa USO?
Vänta nu... Hollywood och Vine. Bästa USO-värdinna?
- Betty Grable. - Hoppas hon tjänstgör under Patton.
- Hon är säkert under någon! - Ursäkta mig...
- Okej, vad sägs om...? - Vänta lite.
- Bästa småhotell? - Jag har inte varit utomlands.
Men det måste vara i Schweiz.
Inga dåliga skämt... Saint Vergis i Paris.
- Visst är det vackert? - Ja.
- Du ser annorlunda ut. - Det är håret. Jag låter stryka det.
I Harlem. Jag har faktiskt vänner där.
Vill du att jag ska misstycka?
Hur länge har det här pågått? Hubbell Gardiner och Katie Morosky!
- Hon är snygg... - Jag gillar henne.
- Du har inte förändrats alls. - Inte du heller. Vacker som vanligt.
Så länge det varar. Jag håller ihop med J.J. nu.
- Jaså? - Ursäkta mig.
Kommer du ihåg när hon var ful som stryk?
- Något att dricka? - Nej, tack.
- Vad gjorde ni där ute? - Hon verkade upprörd.
Du får dig själv att känna dig utanför.
Dina vänner får mig att känna mig ovälkommen.
- Försök prata med dem. - Det har jag ju gjort!
Du pratar inte, du föreläser. Du hade inte behövt förklara allt om Jalta.
De skämtar om allt. De kallade Roosevelt "Riddarfalken från Jalta".
Jag tyckte det var ganska roligt.
Och allt prat om att sälja din bok till Hollywood. Det är väl ett skämt?
Du är för bra för Hollywood!
Jag kanske har tur om jag kan sälja till Hollywood.
Hur kan du vara så säker på det?
Men det hör inte hit. Kan vi inte bara koppla av och ha trevligt?
Så fort du pratar politik är ditt sinne för humor som bortblåst.
Jag har väl helt enkelt svårt att skämta om vissa saker.
Förlåt...
Jag blev kvar på radion, sen träffade jag en från partiet som saknade mig...
- Vad är det? - De första åtta kapitlen.
Du får läsa dem om du vill, men inga diskussioner.
Om du inte tycker om den måste du säga det, och varför.
- Och om jag tycker om den? - Kyparen?
Ohoj!
Kom in.
- Hur mår du? - Bra.
- Är den där ny? - Nej, den hängde i andra rummet.
Den passar bra där.
Växterna verkar växa.
- Hur är det med din mamma? - Mycket bättre. Som nyheterna.
- Hollywood vill köpa min bok. - Jag vet, J.J. berättade det.
Vad anser du om det?
Att ha solsken året runt och åka till jobbet i sportbil?
- Segla... - Det låter underbart.
Vill du ha något att dricka?
Nej.
Jag ville bara titta in. Jag tog en promenad...
Tack.
Jag älskar ditt sätt att skriva.
Franklin Roosevelt är död.
De flesta har redan hört nyheten, men det kommer att ta lång tid-
- innan det tragiska som hände kl. 05.45 i morse har sjunkit in.
Det svåraste är nog att han inte får uppleva segern som är så nära.
- Ska vi sätta oss? - Jag pratade med...
Det var en äldre man jag träffade på plattformen mellan vagnarna.
Jag hjälpte honom öppna en dörr, han behövde få lite frisk luft...
Han har varit president så länge jag kan minnas.
En fjärde mandatperiod blev för mycket för gubben.
- Min pappa klarade bara tre. - Vi slipper åtminstone Eleanor-skämten.
När hon går ner i gruvan med de där bondlurkarna...
Med sot i ansiktet.
Eleanor gick ner i en gruva och blev helt svart av koldamm.
- Hennes utstående tänder lyste... - Hennes man är död!
Död!
Ja, mrs Roosevelt gick ner i gruvan.
På frågan varför svarade hon: "Jag är min makes ben."
Varför inte dra vitsar om krymplingar också? Är inget heligt för er?
Förlåt.
- Vem hittar på alla vitsar? - J.J:s pappa.
Här finns material att hämta för en bok.
Om man vill skriva om känslolösa skämtare.
Vi kan väl träffas vart femte år, eller när en president dör!
- Vad sysslar du med? - Vad gör vi här?
Ska J.J. köpa din bok och alla åka till Hollywood?
- Det finns bra författare där. - Fitzgerald är död, dumskalle!
- Sprit och såna som ni tog kål på honom! - Sluta nu!
- Han bad ju om ursäkt. - Varför gick vi hit?
- Vi kunde tagit en promenad... - Jag ville inte bli ännu ledsnare.
- Är det fel att vara ledsen? - Det hjälper inte! Han är död!
Allt som händer här i världen berör inte bara dig!
- Uppför dig ordentligt nu. - Jag vill inte!
Låt bli då. Gör som du vill.
- Jag vill gå härifrån. - Gör det då.
- Jag menade att vi skulle gå. - Och sen då?
- Vi ses, Katie. - Vad? Ja...
Adjö, min sköna. Gör färdigt det där i morgon.
Ryck upp dig nu. Det är en viktig kväll, jag vill se dig le.
Hej då, Billy.
- Hej. - Hej.
Jag trodde flottan hade skickat iväg dig.
- Får jag prata med dig? - Javisst.
Jag vet att jag var stygg, men det har gått över.
Jag får såna där utbrott ibland...
Be inte om ursäkt. Det är inte därför jag är här.
Jag ville be om förlåtelse och bjuda på en god middag...
Jag är för jävlig, eller hur?
Jag har börjat svära. Jag tar faktiskt svärordslektioner.
Jag går på skrattkurs också, och matlagning...
Är du klar?
- Jo, Katie... - Det här bådar inte gott.
Jag tror inte att det kommer att fungera.
Varför inte?
Det bara känns så.
Jag var för lättfångad för dig. Jag menar inte sexuellt...
- Lätt, som allting annat för dig. - Tror du att du är lätt att tas med?
Jämfört med vad? 100-åriga kriget? Du hinner aldrig fundera.
Du är upptagen av motangrepp, politik, revolution!
Det passar dig. Och jag beundrar det, till en viss gräns.
Det räcker, jag förstår precis!
Jag passar inte in på Beekman Place, det är där skon klämmer.
- Tror du verkligen det? - Ja. Inga krav, bara skoj.
Stick och roa dig på Beekman Place!
Du har gjort slut som en gentleman, nu kan du gå!
Kära nån...
Nu har jag lugnat ner mig, Hubbell. Du kan gå nu.
Det är jag.
Hubbell...
Vänta ett tag.
Lägg inte på.
Hör på... Det här är lite märkligt...
Jag vet att jag inte behöver be om ursäkt för det jag sa.
Jag vet att du vet det.
Du vet att jag inte direkt skuttar av glädje, som J.J. skulle säga.
Det märkliga är... Jag vill faktiskt be om en ynnest, en tjänst...
Jag kan inte sova.
Det skulle kännas så bra om jag hade någon att prata med.
Om jag hade en riktigt god vän som jag kunde prata med.
Men du är min bästa vän. Visst är det fånigt?
Du är den bästa vän jag någonsin har haft.
Det skulle kännas så bra om du kom och tröstade mig.
Jag lovar att jag inte ska röra dig eller be dig om något...
eller göra dig generad.
Jag måste prata med min bästa vän om någon vi båda känner.
Snälla Hubbell, du kan väl komma hit på en gång?
Det finns sömntabletter i skåpet.
Här.
- Räcker det inte med en? - Nej.
- Det känns otäckt. - Ta dem nu.
Stannar du tills jag somnar?
Jag är verkligen ledsen...
men det är sånt här man har bästa vänner till. Eller hur?
Jag vill fråga dig en sak.
Hoppas jag inte blir berusad istället för sömnig.
- Drick det inte som vatten. - Okej.
Jag är inte tillräckligt snygg, eller hur?
Jag går inte med håven.
Jag vet att jag är snygg, på sätt och vis.
Men...
jag är inte snygg på rätt sätt.
Eller hur?
Jag har inte rätt stil... för dig.
Eller hur?
Vi kan väl vara vänner?
Nej.
- Du har inte rätt stil. - Jag kan ändra på mig.
Nej! Du är bra som du är, med egen stil.
Men då kan jag inte få dig. Varför kan jag inte få dig?
Du anstränger dig för mycket.
Hela tiden!
Det finns inte tid till att slappna av. Njut av livet, allvaret finns ändå.
Jag anstränger mig för att göra saker bättre. Vårt förhållande, du...
Jag vill att du ska utveckla alla dina underbara egenskaper.
Ingen tror på dig så mycket, älskar dig så mycket som jag.
Jag vet det.
Förändras allt som genom ett trollslag om jag kom tillbaka?
- Vi skulle förlora båda två. - Skulle vi inte kunna vinna på det?
- Jag gillar Hollywood... - Sluta!
Folk börjar stiga upp. Är du inte sömnig än?
Du är det.
Jag är helt utpumpad.
- Du förväntar dig så mycket. - Men se bara vad jag har!
ETT LAND AV GLASS 3 september 1947
CLARK GABLES BRORSON TRÄFFAD AV STENRAS
Bor din regissör här?
- Nej, i garaget, här bor tjänstefolket. - Hur kan han arbeta här?
Han arbetar inte, han är regissör.
Bara vi flyttar till Frankrike nästa år...
Nu tillbaka till KRS, musik för en sommareftermiddag.
- Alla är här. - Alla som betyder något.
- Ingen isbana? - Den finns i källaren.
George Bissinger. Roligt att ses. Det här är min fru Vicki.
- Kate var det visst? - Katie.
- Något att dricka? - Nej tack.
Rhea!
- Där är min agent. - Den bästa i stan.
Om jag vore så bra skulle jag knappast vara agent.
Ni tror det är krocketklot, men det är krympta författarhuvuden.
Ni skulle se Bissingers samling.
Tänk att dessa orädda intellektuella försöker störta regeringen!
1937 var det ingen som tog Hitler på allvar.
- Paula Reisner, vår ständiga pessimist. - Förlåt.
De kommer snart att utreda vår omstörtande verksamhet.
De vill bara synas med filmens stora dumskallar.
- De får folk att vittna i hemlighet. - Idioter!
Och vår kongressledamot sitter med i utskottet. Din tur, George.
- "Alice i underlandet." - Tack.
Varför är du inte hemma och putsar på manuset?
Du begriper inte att det redan är lysande.
Jag ska ha födelsedagsfest för J.J. nästa vecka.
- 45 år, va? - Temat är bröderna Marx.
- K-katie kan klä ut sig till Karl. - Stammar du än?
- Groucho tänker jag inte vara. - Harpo. Då måste du hålla tyst!
Din regissör är en idiot.
För högt? För lågt? Vad är det du försöker säga?
Är han här? Ska vi gå?
Tio år på Leavenworth, 11 år på Twelve- worth eller 5 eller 10 cent på Woolworth.
- Kontrollera vad? Det är censur. - Det lugnar ner sig snart.
- Det är en viktig replik. - Nyckelreplik för scenen.
De galna dansarna är viktigare.
Man kan inte bara stoppa in dansare där man tycker!
Om vi kan organisera det här måste du prata.
Jag kan inte prata inför... Jag ska skriva ner det.
Han förstår inte vad du skriver. Jag har aldrig gillat hans filmer.
Du kallade?
Jag sköt en elefant i min pyjamas. Hur kom han i den?
- Vad vill du? - Jag hungrar efter din frånvaro!
- Vi träffas hos mig på söndag. - Är Paula röd?
- Jag vet inte. Hur så? - Det ryktas att hon är det.
Du ska inte lyssna på vad folk säger.
Jag går med i klubben och slår dig i skallen med den.
Svårt att fånga en elefant i Afrika, men i Alabama är Tuscaloosa.
- Han håller med Bissinger. - Hur vågar...?
Snälla sluta, det här håller på att bli på franska.
Bissinger kanske föredrar det på franska. Smaka på det här.
- Hur smakar det? - Jättegott.
Jag lär mig fransk matlagning medan du skriver. Har du funderat?
Nej.
Det är svårt här, men när vi förskansat oss i vår villa...
- Har du läst något bra på sistone? - Nej.
Jag har refererat två oskrivna böcker.
- Du får sparken snart. - Då återgår jag till hjärnkirurgi.
De läser aldrig mina synopser, de betalar bara.
- Varför slutar du inte? - Jag sparar pengar till Frankrike.
- Italien. Spanien? - Aldrig.
Kina, möjligen. Där utspelar sig en av mina historier.
Folk är trötta på västern, det är dags för en östern. Nån titel?
- "Shevous" utropstecken. - Det låter klatschigt.
Det handlar om en kibbutz med kinesiska judar som bakar kommunistriskakor.
- Hjälten får för sig... - Att kalla dem matza.
- Du har läst boken! - Baklänges.
- Jag har en... - Jag står nog inte ut med fler.
En skränig judisk flicka från New York kommer till Malibu-
- och berättar för sin populära protestaniska pojkvän-
-att hon är gravid.
Och han bara tittar på henne...
- Skojar du? - Nej.
- Var inte rädd för att ta i mig. - Det är jag inte.
Ta den, Katie, raring!
Okej, en gång till.
- Ska jag namnge mina vänner? - Hungriga?
- Ni har ingen rätt att kräva... - För bort vittnet!
Ni har hört ett utdrag från förhören om oamerikansk verksamhet.
- Jag kan göra sallad. - Akta, färgen har inte torkat än.
- Ni hinner flytta till Beverly Hills innan. - Frankrike.
Jag har snart ett nytt kontrakt för Hubbell.
Tre filmer till. Under förutsättning att den här blir bra.
- Tror du han är intresserad? - Hoppas det. Det blir mycket pengar.
- Ni kan börja leva flott. - Det trodde jag vi gjorde redan.
Pappa har skickat en namnlista. "Namnförslag till min dotterson:"
"Thomas Jefferson Gardiner. Solomon David Gardiner.
Eugene V. Debs Gardiner."
- Och om det blir en flicka? - Då kan det bara bli min mors namn.
Rachel.
Så håll tummarna!
- Alla gör filmer om kriget. - Vad handlar den här om?
Cowboyer och indianer. Tyst, Brooks skrev manuset.
- Indianerna är hjältar. - Kan man göra så?
Det är oamerikanskt, men vi kan ju alltid försöka.
Försök inte gömma dig bakom solglasögonen, jag vet när du sover.
Den bästa västern jag har läst.
Här kommer de. Jag har reserverat platser åt er.
Vi har väl inte gått miste om något?
- Hur mår mitt gudbarn? - Mycket bra.
Herregud!
Vad i helsike händer?
- Vad var det som hände? - Din Picasso!
Vad står på?
Jag testar... Hör ni oss?
- Vad är det fråga om, George? - Vi är avlyssnade.
Floyd, stäng av!
Stäng av!
Jag tänker stämma staten för att få ersättning för tavlan.
Vi måste göra något åt det genast. Har du någon advokat?
De flesta människor här i landet skulle aldrig tro sina öron.
- De kommer inte att få reda på det. - De kränker våra rättigheter!
- Kan inte filmbolaget göra något? - Vi får göra något.
Bissinger anser att scenen inte behövs. Jag tycker han har fel.
- Vad tycker du, som är producent? - Han är ju regissör...
Ta det lugnt.
Du, Hub.
Vet du vad som pågår hemma hos dig?
- Vet du det? - De försöker väl störta regeringen.
Det är måndag i dag. Ja, de brukar störta regeringen på måndagar.
De ska protestera i Washington, åberopa första konstitutionstillägget.
Vad?
- Vet de vad som står i det? - Katie vet.
Utan tvivel.
En av skådespelarna ifrågasatte den här repliken. Vad tycker du?
Om de åker dit kanske de förlorar sina jobb.
- Vad vill du att jag ska göra? - Be Katie låta bli det här.
- Gör det själv. - Visst.
Det vill jag se!
- Be henne bara ta det lite lugnt. - Om du ber Bissinger ta det lugnt.
- Vad är det med dig? - Inget. Kriget är slut, eller hur?
Film...
Inser du att det här är det första arbete vi har haft?
- Räknas inte idrottsstipendiet? - Nej.
- Officerstjänsten i flottan då? - Nej.
Vi fick ju betalt, 150 dollar i månaden.
Det räknas inte.
- Vill du ha något att dricka? - Nej.
Det är lite problem på hemmafronten. Jag måste sköta mig.
Gamla Carol Ann...
Låt henne inte köra med dig. Skål för oss båda två.
Och alla frånvarande vänner som tog examen -37.
Är det här familjen Gardiner bor? Hur mår du?
Din älskare kedjeröker för att kompensera sin kortvuxenhet.
- Han har stort hjärta, ingen humor. - Nu är vi avslöjade.
Han kallar sig Kropatkin, men han heter egentligen Carpenter.
- Vem har berättat det? - J.J., som inte tog en drink med mig.
Han har problem hemma.
Carol Ann är 33. Hon har inte så många drag kvar.
- Vi är väl alla i den åldern. - Inte du, inte.
Var du 16 år när du gick på college?
- Vad kommer att hända nu? - Du ska resa till Washington.
Med J.J. och Carol Ann.
Det är ett annat hem. I detta hem ska hustrun resa till Washington.
- Ska du ta barnet med dig? - Det hade jag tänkt.
Det är bra att börja lära sig tidigt.
Jag vill att hon ska lära sig tidigt att inte vara rädd. Eller han.
Du kan väl följa med?
Vi är tillbaka där vi började.
Det är inte sant, Hubbell.
Ska vi inte stanna hemma allihop?
Jag kan inte.
Han namngav 14 skådespelarkollegor.
Han beskrev i detalj deras omstörtande verksamhet...
Hollywoodkommitté demonstrerar för konstitutionell rätt
- Vad fint! - Usch!
- Titta, så fin hon är. - Visst är hon underbar?
Jag hade glömt hur hon kunde trollbinda sina lyssnare. Titta bara!
Hon hade dem verkligen i sin hand. Det hade jag glömt.
Hon är underbar.
Katie!
Jag är utmattad.
Kan ni kommentera vittnenas vägran?
De kommer att bli martyrer. Det här blir deras undergång.
- De håller bara på sina principer. - Flytta, om ni ogillar landet.
- De kunde ha nekat, som de andra. - Det ville de inte!
- Måste vi hålla presskonferens här? - Är du inte rädd att bli utpekad?
- De där tio vägrar låta sig skrämmas. - Vi vill bara ha yttrandefrihet.
De kämpar för din rätt att filma vad du vill, och du gör ingenting!
- Får vi en kommentar, mrs Gardiner? - Inte nu.
Varför tror alla här att vi var med i kriget? Vad är ni så rädda för?
Håll truten, kommunistsubba!
Hubbell! Hubbell!
Vänta här inne tills vi har skingrat folkmassan.
- Är du oskadd? - Ja.
- Du blöder. - Det är ingen fara med mig.
Det är alltid kul att kollidera med ett tåg.
Jag är ledsen, jag hade inte väntat mig det här.
Inte att få åka till Hollywood och få visa världen heller, eller hur?
- Är det vad du tror? - Ja.
Jag försöker inte visa världen, jag försvarar bara det jag tror på.
Blir du inte arg när du hör Bissinger håna dem som har mod?
Bara för att de vill kämpa för våra rättigheter?
Vi har ingen yttrandefrihet, kommer aldrig att få det!
- Jo, om alla tar ställning för det! - Men det vågar de inte!
Det här är inte college, det är politik i de vuxnas värld.
- Det är dumt och farligt. - Så jag ska bara tiga?
Något annat är meningslöst. De kommer bara att råka illa ut.
Ingenting kommer att förändras.
Om några år anlitar fascist- producenten kommunistförfattaren-
- för att rädda en film, och det är inte mer med det!
De filmar ihop, äter middag, stöter på varandras fruar.
Vad har då ett flerårigt fängelsestraff tjänat till?
Du ber mig blunda för orättvisor för att du ska kunna fortsätta jobba.
I en principlös miljö där pengar är det enda som räknas!
Vad jag menar är att människor är viktigare än häxjakter.
Du och jag. Inga principer.
Människor är vad deras principer är.
Herregud!
Filmbolagscheferna har ändrat inställning-
- så alla anställda som kallas som vittnen och vägrar-
-kommer att få sparken.
Jösses.
Nu har vi en officiell svart lista. Häxjakten kan börja-
-och angivarna träda fram.
Det svåra blir att övertyga allmänheten om-
-att angivare är hjältar.
Du är som de här förbaskade palmerna.
De är importerade. De hör inte hemma här, och det syns.
De trivs säkert inte heller.
- Tänk om han gör det, Paula? - Vad är viktigast?
Han.
Då får du välja, Katie!
- Hälsa så mycket. - Det ska jag.
Tack ska du ha, Paula.
Allt det här är ju nytt för dig.
Filmtekniken...
Romanförfattare har svårt att frigöra sig från sina böcker.
Jag är ingen romanförfattare.
Jag ser mig själv som manusförfattare.
- Jag vill vara uppriktig. - Jag vet vad som måste ändras.
- Jag vet inte om du kan göra det. - Ingen känner historien bättre.
Den är min. Jag vet vad den har för ursprung.
Jag vet vad den har för kärnpunkt.
Du kommer ju ihåg de där dagarna precis före krigsutbrottet.
Du kan inte ta bort det jag vet om det.
Vi kan bearbeta boken tillsammans. Jag vet att dialogen drar ner tempot.
Men det kan jag göra något åt.
Jag har lätt för att lära. Jag har alltid haft lätt...
Jag klarar det. Jag vet vad du är ute efter, vad du har tänkt dig.
Jag kan göra ändringarna.
Låt mig göra dem.
Utan motstånd?
Utan motstånd.
- Hej. - Hej.
- Dåliga tider? - Allt kan inte vara dåligt.
- Hur är filmen? - Bekymmersam.
Jag tänker resa tillbaka till New York.
New York...
- När reser du? - Inte förrän i morgon.
Jag ska göra mig av med en del saker. Jag har lite champagne.
För en lycklig resa.
Den börjar bli bättre.
Den är mycket ovanlig.
Även om tempot är långsamt verkar det vara nödvändigt.
- Men publiken... - Tack ska du ha.
Jag tar en konjak i sängen och förbereder obduktionen. God natt...
God natt, tysta Kate. Tack så mycket, Floyd.
- Tack. - God natt, mr Bissinger.
Ska vi dricka lite vin, J.J.? Du kan berätta om dina problem -
- och jag om den oamerikanska herrn som ville ge mig några namn-
-som jag kunde avslöja i Washington.
Sköt om dig, hjärtat.
Så verklighetstrogen.
Jag stannar uppe till sent om ni har vägarna förbi.
Det var en fängslande upplevelse.
"Så verklighetstrogen."
Den enda film hon inte har sågat är "Potemkin".
- Hon är säkert en flata. - Nej, hon har två barnbarn.
Du kommer att vara en snäll judisk flicka tills du dör.
Är du fortfarande en snäll protestantisk pojke?
Det har jag aldrig varit.
- Det är bara du som har trott det. - Det är inte sant.
När du älskar någon blir du både döv, dum och blind.
Inte blind. Och verkligen inte dum.
Vem har berättat det?
- En vän. - Just en snygg vän!
Stan är full av vänner, om man inte har något emot att de anger en.
Du tänker väl säga att det inte betyder något för dig.
Det gör det inte.
Din film blir en succé. Grattis.
Men du tyckte inte om den.
- Jag uppskattade den. - Vad var det du inte tyckte om?
Är ni klara för kvällen, sir?
Ja. Tack.
Varför följde du med henne?
Duger jag inte? Ogillar du mina åsikter? Pratar jag för mycket?
Tycker du inte om min parfym, min familj, min grytstek?
Var du verkligen tvungen att gå tillbaka till Beekman Place?
Katie, våra problem har ingenting med en annan kvinna att göra.
Ge upp... är du snäll.
Jag kan inte. Jag avskyr det du har gjort med din bok.
Jag avskyr filmen, människorna, palmerna... måtte det regna!
Jag vill... Jag vill...
Vad då?
Jag vill att vi ska älska varandra.
- Ge mig en öl. - Varsågod, kapten.
Det spelar ingen roll. Hon var inte mycket att ha.
- Ni hade några fina stunder. - Det beror på rommen.
Det är ingen ursäkt.
Det är inte som att förlora någon som Katie...
Det vore verkligen en förlust.
Bästa lördagseftermiddagen?
1933, när "Brute" Holland fick problem med knät. Bästa månad?
April. Bästa år?
Bästa år... 1944.
Nej, -45.
-46...
Konstigt hur man kan tvingas till beslut.
Du ville inte skriva färdigt boken, eller hur?
Jag vet inte. Jag tyckte väl inte att det fanns någon anledning.
Och du ville väl inte resa till Frankrike heller?
Nej, det var du som ville det.
- Oj... - Är allt som det ska?
Det vore underbart om vi var gamla...
och hade klarat av allt det här.
Allt skulle vara så lätt och okomplicerat, som när vi var unga.
Det var aldrig okomplicerat.
Men det var underbart. Eller hur?
Ja, det var underbart.
Vill du göra mig en tjänst? Stanna hos mig tills barnet är fött?
Mera blommor, mrs Gardiner.
Jag tänkte...
- Det är ett trevligt rum. - Ja.
- Har du fått tag i din far? - Ja.
Jag skulle vilja döpa henne till Rachel.
Det blir bra.
- Har du sett henne? - Ja...
Hon är... liten.
Jag har gjort iordning vaggan.
Du ser så... Du stryker inte håret längre.
- Vad? - Håret.
- Nej, det stämmer. - Det är fint.
- Är du fortfarande gift? - Ja. Vad gör du i New York?
Jag har börjat skriva för TV.
Det är otroligt. Allt görs på en och samma dag, i direktsändning.
Alla är helt panikslagna. Det är likadant som det var på radion.
Men med filmkameror. Rena vansinnet. Det skulle bli en bra bok.
Det låter fantastiskt.
Taxin väntar, sir.
Jag är försenad.
Slå en signal. Det finns bara en David X. Cohen i katalogen.
- Vad står X för? - Det finns bara en David X. Cohen!
- Förlåt att jag är sen. Hur går det? - Fint. 122 namn på den här listan.
Charlene ringde just från city. Det går jättebra.
- Där är det också många. - Hur går det för Eileen?
Du ger visst aldrig upp.
Bara när jag är absolut tvungen.
- Men jag är en väldigt bra förlorare. - Bättre än jag.
Jag har fått mer träning.
Din flickvän är förtjusande. Ta med henne när du kommer på besök.
Jag kan inte komma, Katie.
Jag vet.
Hur är det med henne?
Hon är ljuvlig. Du skulle vara så stolt över henne.
Det var roligt.
- Är han en bra far? - Ja. Mycket bra.
Bra.
Vi ses, Katie.
Vi ses, Hubbell.
Fördöm bomben!
Tiotusentals amerikaner protesterar mot atombombsprov och tillverkning!
Subrip: TomTen