Vet ni vad rädsla vill säga?
Vet ni hur det känns när hjärtat bultar så hårt i bröstet...
...att ni inte kan andas?
Det här är en berättelse om monster. Varelser.
Mardrömslika odjur som krälar i natten.
Jag har sett dem. Jag har sett dem i syner.
Och det kommer ni också att göra.
Ni undrar säkert: "Vad gör den här fina killen i den gudsförgätna hålan?
Sanningen förde mig hit. Bara här kan jag obehindrat säga som det är.
Just det. På KFRD, frihetskanalen.
Källan för info om regeringskomplotter, utomjordingar-
-och rapporter om när invasionen kommer.
En vacker morgon i Prosperity i Arizona-
-och det är dags att vakna, innan det är för sent!
Men ni sover fortfarande. Ni tror att vi landat på månen-
-att Oswald mördade Kennedy,
att en svart röst i Florida räknas! Vakna!
Se upp mot himlen, mina vänner.
Om ni inte kör bil. Jag vill inte ha mer trubbel med myndigheterna.
Har knappt betalat husvagnen.
Snacka på. Säg nåt som ger en kick.
Det är hårt att sprida sanningen.
Gandhi blev inte rik på det, inte moder Teresa.
L. Ron Hubbard? Han tjänade ju rätt hyfsat.
Intressant.
En vecka senare
Tafts giftspindelfarm
Joshua?
Du är allt en baddare.
-Försöker du skrämma ihjäl mig? -Hej, Mike.
Lycosa narbonensis har blivit större.
Det är födan. Jag har upptäckt nåt.
De här har funnits i dammen de senaste dagarna.
-Gräshoppor? -De är som spindelsteroider.
Jag ser döda människor.
Han älskar den filmen. Inte jag... Titta!
-Han var hungrig! -Aptiten växer med spindeln.
-Så stora! Tack vare gräshopporna? -Jag kommer att bli rik.
-Hoppspindlar! -Ja, habronattus orbus.
Titta hur de dödar. Jag kallar det "arach-attack".
-Fattar du? -Ja. Fyndigt.
-Har du fått in klotspindlarna? -Ja, men det tog en evighet.
Jag fick muta varenda tullare från Chile och hit. Men här...
-Vad häftigt. -Hanarna konkurrerar om honan.
De ger henne presenter. Insekter, råttor, en och annan papegoja...
Kom, så ska du få se nåt.
Bytet spinns in i en kokong levande, så hon kan äta dem i boet.
Kvinnor gillar ju frukost på sängen. Titta...
Honan är tre gånger större än hanen.
Hon heter Consuela.
Hon sprutar in syra i bytet som gör vätska av innanmätet-
-så hon kan dricka det. Medan det ännu lever.
Oj, nu är jag illa ute! Jag måste sticka. Vi hörs.
Nästa vecka är de nog dubbelt så stora.
Hej då. Vi ses nästa vecka.
Vart tog du vägen?
Jag ser döda människor!
...ytterligare en vecka senare
-Tyvärr, grabben. Inga lediga jobb. -Säkert? Jag är en bra ingenjör.
Ser jag ut som en osäker kvinna?
-Jag känner trakten väl. -Inga jobb.
Vi skär ned. Om tre månader har vi nog gått omkull.
-Fattar du? -Ja, jag fattar.
Men jag heter inte "grabben", jag heter Chris.
-Tant Gladys. -Välkommen hem!
Fy på dig!
-Pete! Vad gör du här? -Vi har hittat en...
Frågan är vad du gör här. Du skulle stanna hemma.
-Vad har ni hittat, mamma? -Nån har tippat en tunna kemikalier.
Den ser ut att ha legat här ett par veckor.
-Vem vet hur mycket den förorenat. -Är vattnet förorenat?
Skicka provet till naturvårdsverkets labb i Phoenix.
-Jag måste berätta för Joshua. -Var du på väg dit?
Du får inte vara där, har jag ju sagt.
-Du får utegångsförbud. -Jag måste berätta för Joshua!
Du får inte träffa den där knäppa typen. Spindlarna är farliga.
Sen drömmer du mardrömmar som håller mig vaken.
-Du vet hur jag blir då. -Dåligt humör?
Lägg cykeln där bak.
-Hjälper du mig? -Visst.
Håll i dig.
Nu är det slut på det roliga. Kliv av.
-Den sexigaste sheriffen i landet... -Ja, det är underligt.
-Det blir "vårdslös körning", Bret. -Var lite sjyst.
-Sätt dig i bilen, Ashley. -Men mamma!
Ge mig körkortet.
"Ni har rätt att tiga. Det ni säger kan användas emot er i domstol."
"Om ni saknar medel till advokat..."
Larry, känner vi nån i stadshuset som kan fixa det här åt oss?
Bret, är inte din styvfar borgmästare?
Om du utsätter min dotter för fara igen får du se hur lite det betyder.
-String eller vanlig trosa? -Definitivt string.
-Tänker ni betala det här? -Aldrig.
Det hörde jag!
Tänk att mamma gav dig böter. Jag skäms verkligen.
-Jag behöver ringa. -Nej, du har inga vänner.
Här får man aldrig vara ifred.
Vad är det för fel på telefonen?
Svara då!
Det här är ett möte, ingen brottningsmatch.
Borgmästaren, varför kan inte de som vill sälja få sälja?
Viroanol vill köpa all egendom eller ingen alls.
Stan är bankrutt, och de är beredda att betala en omlokalisering.
Det här är kanske ännu ett av dina knep för att bli rik.
Som att bygga den idiotiska gallerian.
-De la motorvägsplanen på hyllan... -Eller din fåniga strutsfarm.
Alla i stan har ekonomiska problem.
Jag vill klara mig ur dem, och det borde ni alla göra.
-Regeringen försöker mörka nåt. -Vad snackar du om?
Varför vill de hosta upp så mycket pengar? För att komma åt gruvan?
De vill använda den tomma gruvan. Enda skälet till att vi stannat här är-
-att vi hoppats att McCormicks gruva skulle öppnas och ge alla jobb igen.
Så blir det inte.
Gamle McCormick, må han vila i frid, är död. Lika död som gruvan.
Borgmästaren, innan han dog påstod han att han sett en malmåder.
Han hade hallucinationer.
Gruvan är full av metangas. Tänker ni ladda den med giftigt avfall?
-Mötet är endast för markägare. -Jag är markägare, Wade.
Chris McCormick! Är du tillbaka?
-Pappa sa att han hittat en stor åder. -Han sa mycket mot slutet.
Jag tänker inte sälja gruvan.
Vänta, Chris!
Var inte dum, Chris. Din far inbillade sig saker.
Passa dig för att snacka illa om min pappa.
Du bryr dig väl inte om gruvan? Du har varit borta i tio år.
Straffa inte andra för ditt dåliga samvete över att du lät din far dö ensam.
-Jag pratar med dig! -Jag varnade dig!
Vad gör du?!
Sam, jag vill att du griper honom!
-Åk hem och lägg lite is på näsan. -Backa sex meter från brottsplatsen.
Tio år, och du är dig lik.
Ligg lågt några dagar.
Kul att se dig igen. Det känns precis som förr.
-Kul att se att du gillar män. -Vad menar du?
Du kollade in hans ända när du satte på handfängslet.
-Så säger man inte till sin mamma. -Gullig för att vara en gammal kuf.
Han behöver raka sig.
Då kan ni skingra er. Föreställningen är slut. - Hej då, Sam.
Här finns inget att se. Ni behöver inte gå hem, men här får ni inte stå.
Nu räcker det. Det är så sent, nästan midnatt.
Du sa att jag skulle göra det färdigt. Nu gör jag det.
Vi ger Zeke en matbit och går och lägger oss. Var är han?
-Säg inte att han gick in i hålet igen. -De hade inte rätt storlek på galler...
Du skulle göra det här klart för en månad sen. Du vet inte vad du gör.
Nu måste Zeke få kattmat, och det avskyr han.
Ja, inte kan katten äta kattmat! Han är så bortskämd.
Hade han varit ett barn hade det blivit militärskola.
-Ljug och säg att det är tonfisk. -Det går han nog inte på.
Zekie-kissen... Titta vad du ska få. Tonfisk.
Kom ut, ditt lurviga kattskrälle!
-Hon har skilt sig. -Jag vill inte prata om Sam Parker.
En man med loppcirkus vill inte ha klåda men har det ändå.
Vad är det du vill säga?
-Jag vet varför du stack från stan. -Det fanns många skäl.
För att slippa förklara för Sam varför du spöade upp hennes man.
-Jag är inte som förr. -Bevisa det.
Kila bort till Sam och berätta alltihop.
Varför du bröt näsbenet på hennes man och stack utan att säga adjö.
Och berätta vad du känner för henne.
Men ta bort luddet i ansiktet först. Du ser ut som en strippas mus.
Äckligt.
Hej, Pete. Hur är det? Ja, jag kan prata. Vad gäller det?
Nåt åt upp Zeke. Han stack in i hålet i muren.
Åt nåt din katt?
Herregud... Vad kan det ha varit?
-Otroligt. -Hur tar Emma det?
Hon har lämnat mig. Hon bor hos sin mamma.
Hur är det med dig? Det låter som om du gråter.
Nej då...
Jag är bara laktosintolerant.
Jag har lite nästäppa just nu, bara.
"Sam, det är en sak jag måste berätta..."
-Det är Bret. Jag öppnar. -Vänta lite. Kom hit.
Du har gjort saker på sistone som oroar mig.
Ditt tuffa uppförande kan få dig att hamna i trassel.
Du ska få nåt som jag vill att du har med dig.
-Inte nu, mamma. -Ett ögonblick!
"Jag är man. Du är kvinna." Vad håller jag på med?
-Ta den här. -En chockpistol? Är du inte klok?
-Jag kände såna som Bret i din ålder. -Jag är inte du.
Jag tänker inte bli gravid vid 16 och fastna här som slödder-sheriff.
Tack för påminnelsen.
Det förtjänade jag inte.
Förlåt. Jag menar det.
Kan jag få pistolen?
-Var försiktig med den. -Det ska jag. Tack.
Stick nu.
-Jaså, är det du. -Är din mamma hemma?
Mamma, du har besök!
Hej, Chris.
-Jag ville be om ursäkt för i går. -Jag kan ta hand om Wade.
Eftersom jag kommer att vara i stan ett tag...tänkte jag att...
Sam, innan jag stack...
Är det nåt du vill berätta?
Tror du att vi skulle kunna träffas... vara tillsammans...nej...
-Jag menar, träffas och prata lite. -Visst, det kan vi göra.
Bra. Jag hör av mig.
-Vem ska ha blommorna? -De är till dig.
Jag har plockat dem själv.
Fint. Hej då.
"Jag har plockat dem själv." Idiotiskt...
Inga spår efter Joshua, hans papegoja...
...eller nån av spindlarna.
Bara dessa stora, invecklade nät de lämnat efter sig.
Det finns flera spindelspår utanför huset.
Min uppskattning är att spindlarna fördubblat sin storlek.
Nej, de är snarare fem gånger så stora som de var.
Jag hittade kartan i pappas arbetsrum.
Var det här han jobbade när han dog? Det var det jag trodde.
Vi ska koncentrera oss på de här tunnlarna.
De gruvgångarna innehåller mest metangas.
Jag tänker inte begå samma misstag som pappa. Alla bär mask hela tiden.
Om ni börjar känna er förvirrade, ta er uppåt på en gång.
Skönt att du inte glömt allt vi lärt dig.
-Kan jag få skjuts till stan? -Visst. Hoppa in.
Vad är det?
Jag tror att det är en del av en klotspindelhanes pedipalp.
-Ett spindelben. -Den verkar vara lite för stor för det.
Det är det som är problemet. Ingen kommer att tro mig.
-Tro vad? -Vill du verkligen veta det?
Så här är det:
Min vän Joshua säljer spindlar. De har vuxit de senaste veckorna.
De har blivit så stora att de rymt och tagit sig ner i gruvschaktet.
Joshua är borta, de kanske har dödat honom.
Men du tror mig inte, för ingen tror på vad barn säger.
Får jag se.
-Det ser ut som en kaktusgren. -Vad var det jag sa?
-Var har du varit? -Jag stack till Joshua.
-Vad har jag sagt om det? -Spindlarna är enorma nu!
De kan vara farliga och förstöra stan. Folk kan bli dödade. Lyssna på mig.
Jag lovar, det beror på teven. Det här är ditt problem.
Jag vill inte höra på dina galna mediaframkallade mardrömmar.
Lägg till en vecka på utegångsförbudet. Och ingen teve.
Jag trodde det var klart. Vem anade att Chris skulle drabbas av guldfeber?
Jag gör mitt bästa.
Vet du vad folk skulle göra om de visste att vi förvarar farligt avfall?
Jag går ut.
Jag lät dig testförvara joxet i gruvdelen som ligger under min mark.
-Jag kommer sent. -Du är skyldig mig en tjänst.
Jag tänker supa, delta i en orgie, kanske sno en bil.
Jag pratar i telefon. Ha kul, så ses vi sen.
Kul att du bryr dig.
Jag ska göra vad jag kan.
Herregud...
Jag har varnat er i åratal, men ingen har lyssnat.
Nu börjar ett mönster utvecklas i stan. Bob Stucks hund är borta.
Det fjärde husdjuret som försvunnit i dag. Det är märkligt.
Man skyller på prärievargar och vargar, men vi vet sanningen.
Vi känner till korna i New England och sonden. Analsonden.
Vi pratar lite om sonden. Analsonden. Vad är det?
Vad letar de efter? Det är inte rätt!
Skippy har inte gjort nåt ont. Vad kan man hitta i en hunds... Så elakt!
Ni är som strutsar med huvet i sanden!
Stå inte med arslet uppåt! Det är som att bjuda in utomjordingar!
Enda alternativet är att sondera era ändor.
-Hur kan du lyssna på knäppskallen? -Det är upplysande.
-Finns frisersalongen kvar? -Bra idé. Folk börjar prata.
Får du ingen eld? Ett tecken att lägga av...
Om utomjordingarna vill sticka en sond i häcken på mig säger jag ifrån!
De får ta en annan bit!
-Vad kostar en rakning? -Fyra dollar.
-Fyra? Det var billigt. -Det måste det vara.
Jag kan inte ta det de tar på andra ställen...
-Där det finns pengar. -Och jobb.
Men somliga inser inte vad ett bra erbjudande är.
-Jag kanske inte behöver raka mig. -Stilla! Jag vill inte skära dig.
Ta det lugnt.
-Jag trodde att du älskade mig. -Det gör jag.
-Men... -Men vad då?
Jag vill inte förlora min oskuld i framsätet av en bil.
Varför sa du inte det? Jag har en filt där bak.
Jag menade inte så. Jag är inte redo än.
-Tammy och Larry gör det varje kväll. -Ha en trekant med dem, då!
-Jag blir så tänd av sånt snack. -Nej, Bret. Snälla du...
-Jag varnar dig. -Du gör mig så djurisk...
Lägg av!
Mina kulor!
Jag pissade på mig! Gick du inte lite för långt? Jag bara kände lite.
Mamma hade rätt när det gällde dig. Kan du fatta hur pinsamt det känns?
Vänta! Förlåt!
Kolla Bret...
Skynda er! Spindlarna kommer! Vi måste iväg!
-Har du pissat på dig? -Vi måste sticka! De kommer!
Det enda som är på väg är visst du!
De kommer närmare! Snabba på!
Strutsar, katter och hundar över hela stan har försvunnit.
Katter och hundar är inte fisk. Uppfödda strutsar är inte vilt.
Vilt- och fiskeriverket måste kunna hjälpa till.
Se dig för!
Vad är det för nåt?!
Telefonerna funkar inte. De skyller på ett "tekniskt fel".
Men ni vet vad det är. De tänker ta över!
Ni säger säkert: "Han har noja, han är knäpp."
Men som de brukar säga:
"Att jag har paranoia betyder inte att jag inte är förföljd."
Här är den. Varsågod, Bruisie...
Tant Gladys?
Jösses...
Är du där inne?
Jag kommer, gubben!
Jag har rakat av luddet i ansiktet.
Det här är ingen kaktus.
Får jag prata med Mike? Jag kan inte förklara nu.
-Titta vad jag hittade i min källare. -Den är enorm! Vänta lite...
Håll den här.
Vad är det?
Kolla här. Efter noggranna mätningar av benet hos Joshua-
-har programmet räknat ut att spindeln var så stor.
Hålet i källaren var större.
Vi matar in måtten från ditt ben och ser vad som händer.
-Det stämmer bättre. Dessvärre. -Vad är det här?
Min "galna, medieframkallade mardröm."
Herregud...
Åt en spindel upp Gladys?
-Kanske inte. - Var det nät omkring? -Ja, massor.
-Hon kanske anfölls av en hane. -Vad är det för skillnad?
Hanarna ger honan presenter.
Bytet spinns in, så honan kan äta det i boet.
-Kvinnor älskar ju frukost på sängen. -Så Gladys kanske lever?
Det är Ashley!
Nycklarna!
Stick, Mike!
-Kasta hit saxen! -Saxen? Här!
Du, spindeln!
-Pete, kom! -Sakta i backarna.
Är det du, Sam? Alla telefoner är ur funktion.
Ta med alla vapen och kom hem till mig.
-Vad ska vi ha vapen till? -Gör som jag säger!
Winchester...30.06...
...Mossberg-pumpgevär... och Lee Harvey Oswald-geväret.
Jag vet inte varför vi har ett sånt.
-Jag stänger nu. -Du har alltid nåt att klaga över.
Kan du skruva ner? Teven har redan gjort dig döv!
-Skruva ner ljudet! -Vad sa du?
Bob?
Först stack Emma, och nu ska Sam ha vårstädning. Värre kan det inte bli.
Vad hände mellan dig och Brian?
Han var inte den trogna typen.
-Jag har försökt säga det här länge... -Du kan väl skjuta?
-Ashley, Mike, är ni klara? -Vänta lite.
-Hur många spindlar hade Joshua? -Hundra. Kanske tvåhundra.
-Skämtar du? -Skynda er nu.
Spindlarna är nattlevande och kommer ut för att äta. Vi måste varna alla.
Alla telefonlinjer är döda.
-Vi kan varna dem via radion! -Vem tror på den galningen?
Vad var det?
Vad tusan händer?
-Det är Pete. Han väntar. Kom. -Jag tror inte att det var Pete...
Jisses!
In i bilen, allihop!
Akta dig, Sam!
Vad väntar du på? Kör!
Habronattus orbus. Hoppspindeln.
Stanna i bilen. - Tuta om det är nåt.
-Stanna där! -Sitt kvar.
-Vad gör ni? -En nödsituation.
Visa hur man gör.
Se det som en komplott för att ta över din station.
Våra lokala myndigheter har ett viktigt meddelande till invånarna.
Det är Sam Parker. Jag har ett viktigt meddelande.
Sätt på radion.
Det är inget skämt eller nåt av Harlans påhitt. Vi befinner oss i fara.
Stan invaderas av jättespindlar.
Jag vet hur det låter, men ni måste tro mig.
Jag vill att alla beväpnar sig omedelbart.
Jag upprepar: Jättespindlar invaderar stan.
-Sa hon jättespindlar? -Det är bara Harlans fånerier.
Jättespindlar? Vad är det för skitsnack?
Du tror på utomjordingar, men inte det här?
Varför har ingen sagt nåt? Så jag ser ut!
-Jag måste varna Sam. -Nej! Oljud drar den till sig.
Ge mig walkie-talkien.
-Mamma, är du där? -Ja. Är allt som det ska?
Undvik häftiga rörelser och ljud. En jättetarantel är på väg.
Uppfattat.
Den ser dig som mat!
Lystring, alla. Ta er till gallerian.
Jag upprepar:
Gallerian!
-Varför just gallerian? -Betongväggar, ståldörrar.
Jag har fyra avbetalningar kvar!
-Skynda på! -Den kommer hitåt!
-Får jag påfyllning? -Varsågod.
En mycket god strutsburgare.
-Inte mycket folk i dag. -Så är det alltid.
Försök inte inbilla mig att den där grejen är från jorden!
Okej, det är spindlar från Mars! Nöjd nu?
Nu blir vi invaderade! Det är ju precis det jag har sagt!
Ta er till gallerian, allihop!
Ta er till Prosperitys galleria så fort ni kan.
"Arach-attack."
Om man bygger den, kommer de.
Chris, se till att alla går in, och stäng grinden. - Följ med honom.
Oswalds gevär. Det här är den konstigaste dan i mitt liv.
-Vad är det som pågår? -Titta bakom dig.
-Hur stänger man? -Nyckel.
Har du nyckeln? Skynda dig då!
Dörren till baksidan, damtoaletten... Du gör mig nervös!
Ge hit! Kan det vara "dörr till framsidan"?
Skynda dig, mamma!
Hur gick det?
-Vad är det för nåt? -En spindel.
-Hur går det? Den här dörren håller. -De håller, men vi har bråttom.
Alla dörrar är stängda och säkrade.
Inga glipor på framsidan. Dörrarna håller nog.
Nån borde gå dit...
Vi måste få veta vad som pågår här!
De dödade Leroy. Och min bästa kund hängde från mitt tak.
Jag har ju pratat om invasionen av utomjordingar i månader.
-Tror ni jag pratar med mig själv? -Menar du att det är utomjordingar?
-De måste vara tysta. -Det var bamsestora spindlar!
Håll tyst! Nu lyssnar vi på grabben, för en gångs skull. - Varsågod, Mike...
Spindlarna dras till vibrationer. Till det hör höga ljud, rörelser, prat.
Så alla måste hålla sig lugna och stilla.
Varför har du inte tillkallat armén?
-Telefonerna funkar ju inte. -Har ingen mobiltelefon?
Ta min. Om du vill klättra ut för att få mottagning.
Använd antennen på huset. Så sänder jag. Nån får klättra upp på taket.
Bra idé, Harlan. Du kan bli hjälte.
-Jag gör det. -Nej, jag.
-Jag täcker dig. -Fint...
Jag har bekämpat dem hela livet. Dags att kämpa öga mot öga!
De är inte utomjordingar!
Ni som inte har vapen får beväpna er med vad ni kan hitta. Sen ses vi här.
Norman, visa mig vägen till taket.
-Vart? -Taket!
-Hur ser det ut? -Klart.
Var försiktig.
Tack. Jag har försökt säga en sak, så nu säger jag det...
-Ta de här. De kan behövas. -Parfym?
Spindlar har bra luktsinne. Parfymen kan förvirra dem.
-Bra, då kan vi lukta gott om vi dör. -Ingen kommer att dö.
Det var den som pajade min husvagn! Han är säkert ledare.
Har du telefonen? Du sa att du hade den!
Ja, jag har den. Förlåt, jag blev lite virrig.
-Nu har jag mottagning. -Bra, då kan du väl ringa?
Larmcentralen.
Jag ringer från Prosperity, Arizona. Chris McCormick.
Ni måste tro mig, det är sant.
Stan invaderas av jättespindlar, vi måste få militärt understöd.
Det här är inte Skämtlinjen. Nu lägger jag på.
Det är en invasion! De har kommit!
Det är ju det jag har sagt!
-Dörrarna håller inte länge till. -Jag måste hitta Wade.
-Har nån sett Wade? -Han gick genom den där dörren.
Mellan sybehörsaffären och bion? Då gick han till gruvan via förrådet.
Ta med alla skadade och barn till förrådet. - Visa vägen, Norman.
Då så...
Var beredda.
Var beredda!
Ner i källaren, allihop! Fort!
Stick dit ner! Jag hittar en annan väg ut.
Stick nu!
Låst. Han måste ha låst från andra sidan. Vi sitter fast.
Försvinn, åttbenta missfoster!
-De är så många! -Klättra upp hit!
-Jag är höjdrädd. -Är du inte rädd för spindlar?!
Jag ska försöka avleda dem. Försvara mänskligheten.
-Är du inte klok?! -Stick!
Ni ska inte få sticka nån sond i mig!
Jag tycker att vi går in igen.
Låst.
-Nån reservplan? -Så här gör vi:
Vi flyr.
-Vad gör du här? -Jag hittar inte ut.
Jag har blivit jagad av jättespindlar hela dan.
Alldeles nyss var de bakom mig, men de är borta nu.
Nej.
-Var är du? -Här uppe.
-Vad gör du där? -Coolar ner mig. Hjälp mig ut!
Undan.
Tryck på du, så drar jag.
Wade låste dörren från andra sidan.
-De har omringat oss. -Göm er. Ta skydd!
Bakom dig!
-Vi måste skynda oss. -Sätt fart!
Ner i gruvan.
Det måste finnas ficklampor. Sätt på er hjälm.
Jag har alltid velat prova en gruvarbetarhjälm.
Tror du att du kan leda dem ut härifrån?
Den här borde hindra honom.
-Hoppas jag. -Hur kommer vi ut?
Vi följer ledningarna till en generator. De finns nära utgångarna.
-Inte ditåt, hitåt! Skynda på! -Följ efter grabben.
Ställ ifrån dig bågen, vi förlorar en massa tid!
Den har räddat mig många gånger i dag.
-Vad är det som luktar? -Det var inte jag.
Metangas. Massor.
Hör upp! Minsta gnista eller öppen eld och vi flyger i luften.
Så var försiktiga. Kom nu.
Vi måste ta oss till en generator. Följ kablarna.
Hör ni! Hitåt!
-Norman! -Rädda honom!
Skjut inte! Då exploderar gasen!
Ta emot!
Skynda er på nu! In i tunneln. Följ kablarna.
Vänta lite!
Vad är det här?
Vad är det?
Den där spindeln vi såg, var det honan?
Nej, det var en annan hane. Honan är tre gånger så stor.
-Hon är förmodligen i närheten? -Det skulle jag tro.
Gå dit bak till din syster!
-Vad gör du här? -Mamma sa åt mig.
Ni vill inte veta varför.
Vi måste förbi. Det är enda vägen ut.
Vad är det?
Den lever.
Rör den inte.
-Det är Wade. -Vi fortsätter.
Vi lyfter ner honom.
-Jag mår pyton. -Vänta lite...
-Vad är det här för ett ställe? -Det ser ut som ett klotspindelbo.
-Hjälp oss ut härifrån. -Jag kan inte.
-Kan Gladys vara vid liv? -Det är möjligt.
-Är du galen? -Ni får ta er ut utan mig.
Följ ledningarna. Det finns ett träskjul utanför. Starta generatorn i det.
Jag har en idé.
Jag fattar. - Följ ledningarna. Kom nu. Hitåt.
-Jag behöver din båge. -Gör som han säger.
Lämna den där. - Det är nåt jag vill berätta för dig.
Jag borde ha sagt det för länge sen...
Du klådde upp min före detta för att han vänstrade.
Men du ville inte splittra familjen. Du har alltid älskat mig.
Om du sagt nåt tidigare hade våra liv varit annorlunda.
Din far berättade det för mig.
Stick nu, så vi får en chans att ta igen det sen. Skynda dig.
Det var enkelt.
Hitåt. Skynda er!
Andas!
Du lever.
Du ser ut som en ängel. Allt guld...
-Guld? -Bakom dig.
Malmådern. Han hittade den.
Vi måste hitta generatorn. - Mark, få ut alla från gruvan.
Skynda er bort från gruvan. Upp i bergen.
Farsan var inte tokig.
Vad gör du? Nej, du får inte röka. Kom, vi måste härifrån.
Undan.
Skjut den!
Då exploderar gasen, jag kan inte! Akta dig.
Mike, du räddade oss.
Jag behöver den bättre.
-Varför funkar den inte? -Den behöver bränsle.
Försök hitta en bensindunk. Vi måste ha bränsle.
Skynda dig!
-Vad gör du? -Den antänder gasen.
-Alla dunkar är tomma. -Leta mer, vi behöver bara en gnista.
-Skulle den här funka? -Ashley, du är ett geni.
Det funkade!
Adios, Consuela.
Hur gick det, tant Gladys?
Inte min galleria.
Snälla, inte gallerian...
Hoppas försäkringen täcker.
Larmcentralen trodde dig inte, sa du.
Nej, de lyssnade på min sändning.
Det gör vi alltid. Det lät som om ni behövde hjälp.
-Var är utomjordingarna? -De är inga utomjordingar!
De är spindlar som blivit enorma för att de ätit giftigt avfall.
Det låter ju troligt.
Det var jag som drog upp tunnan ur vattnet. Jag fick joxet över hela mig.
Ser ni det här? Det är alldeles ny utväxt. Titta här. Splitterny.
Hur är det med er?
-Röker du? -Nej.
Bra. En farlig ovana. Snuskig. Orsakar explosioner. Önskar jag aldrig börjat.
-Finns det fler människor där inne? -Nej, Gladys var den enda som levde.
Ingen i de andra kokongerna klarade sig.
Kokonger! Det var värt resan!
Är du glad för att du kom hem?
-Ja, det är jag. -Jag med.
Det var historien om hur utomjordingarna anföll vår stad.
Folk vägrar fortfarande tro på sanningen.
De vill inbilla er att jag hittat på alltihop, men vi vet bättre.
Jag har glömt berätta två saker. De lyckades aldrig få nån sond i mig.
Och att Chris McCormick öppnade guldgruvorna igen...
...och gav alla jobb igen...
Det, mina vänner, är en helt annan historia.
Till minne av LEWIS ARQUETTE