Subtitrări-Noi Team www.subtitrari-noi.ro
WAR PIGS
În Ziua Z, pe 6 iunie 1944, au aterizat trupele combatante ale Aliaților Vestici,
în Franța, ocupată de Germania nazistă, având misiunea de a elibera Europa.
În septembrie ei au stat la bine păzita graniță germană
pregătiți pentru lupta decisivă.
Președintele Roosevelt și prim-ministrul Churchill
au crezut că vor fi victorioși până la Crăciun.
Totuși pentru infanteria americană, fiecare zi devenise o sarcină simplă:
aceea de a supraviețui.
Belgia, 1944
Ce ai acolo?
Ordine de la batalion, dle.
- Sunt confirmate? - Da, dle. Le-am verificat de două ori.
Mulțumesc.
Probleme?
Sper că asta înseamnă vești bune.
Nu chiar.
- Avem ordine să avansăm. - Să avansăm?
- Știu unde suntem, nu? - Cu siguranță.
Jack, nu e bine.
Da, știu.
Astea-s ordinele, nu?
Da, dle.
Hai să le îndeplinim, sergent.
Traducerea și adaptarea: Undergrow & Kprice
Dle, e un loc bun pentru a ni se întinde o ambuscadă.
Cât mai avem de mers?
Chiar aici. La 2,5 kilometri în față.
- Griff, ia-o înainte. - Da, dle.
Trebuie să plecăm de aici.
Adăpostiți-vă!
Dacă mori, n-o să-i salvezi.
Trebuie să eliminăm MG-urile alea.
Trebuie să găsim flancul.
S-a făcut.
Nu te ridica. Nu te ridica!
Ce crezi?
Unul. Poate doi. Vor fi pe noi până îi nimeresc pe restul.
Cred că singura lor speranță e să-și schimbe cartușele.
- Trebuie să mă apropii. - Jack!
Bagă capu' la cutie, sergent.
Mult ți-a mai trebuit.
Știi ce se spune.
Nu obosești să-mi tot salvezi pielea, sergent?
Niciodată.
La naiba cu tine!
Ce-ai făcut?
- Îmi pare rău, Jack. - Nu te duci nicăieri. Rezistă! Ai înțeles?
- Haide, soldat! - Am dus-o bine, Jack.
Haide. Rezistă!
Război nenorocit.
Ai fost un om bun, sergent.
Franța, 1944
Îmi pare rău pentru omul tău.
Ți-au dat ordine greșite și acum tu tragi ponoasele pentru greșeala lor.
Știi care a fost problema ta?
Că nu ai greșit cu nimic.
Ai urmat ordinele.
Sunt colonelul A.J. Redding.
Locotenent Jack Wosick, dle.
Ascultă, soldat. Îmi pare rău pentru asta, dar va trebui să...
Cred că va trebui să ți le pui.
Da, dle.
De fapt, am mai auzit de tine, locotenent.
Cum așa, dle?
Toți îți cunosc numele.
În Ziua Z ai atacat și ai ținut o poziție nemțească vitală.
La o răscruce, timp de 6 ore.
Ai câștigat o medalie de bronz.
În noaptea aia, dle, am fost lăsați peste tot.
Am adunat câte trupe am găsit și am făcut ce era necesar, nimic mai mult.
Mulți oameni n-ar fi putut să facă asta.
Tu știi să conduci oamenii.
Știi să-i conduci în momentele grele.
Pun laolaltă... un grup de oameni aleși pe sprânceană pentru...
o misiune specială.
Și vreau ca tu să-i conduci.
Cu respect, cred că nu ați ales omul potrivit, dle.
Nu, soldat, am ales omul potrivit.
Și nu am pe nimeni altcineva.
Locotenent Wosick, el e căpitanul Picault din armata franceză.
Colonelul mi-a spus totul despre dv.
Aștept cu nerăbdare să luptăm cot la cot.
Pot să vă întreb de ce eu, dle?
De ce nu dumneata, soldat?
Am nevoie de tine înapoi în luptă.
Și nu toată lumea merită o a doua șansă.
La ce te gândești, soldat?
Dacă fac asta...
voi fi achitat de toate acuzațiile?
Ai cuvântul meu. Fii sigur că vei fi achitat.
Atunci voi accepta, dle.
M-am gândit că ăsta va fi răspunsul tău.
Astea sunt dosarele oamenilor noștri.
Porci de Război.
Porci de Război?
Ce e cu numele ăsta?
Hai, hai!
A fost o idee groaznică.
- Trebuie să plecăm, puștiule. - Stai puțin, de ce eu?
Opriți-vă!
Stați pe loc.
Eu sunt prea tânăr ca să mor.
Stați! Opriți-vă!
Americani proști.
- Ce naiba e asta? - E ceva bun, mănâncă.
Arată ca un rahat de pasăre.
Cine te-a pus să faci micul dejun?
Cu plăcere.
Trebuia să-l fi văzut pe puști,
într-o mână avea ouăle și în cealaltă boașele.
Nu am fost speriat.
Ai făcut pe tine, puștiule.
Spui câteva rugăciuni mici și ești gata de plecare.
Că tot veni vorba de rugăciuni, Predicatorule,
mi-ar prinde bine puțin ajutor divin
cu mâna asta, dacă ai putea să pui o vorbă bună.
Știi ce, nu cred că Domnul lucrează în felul ăsta.
Chiar lucrează pe căi nebănuite.
Nu ne mai distrage atenția de la mâna ta slabă, sergent.
În regulă.
Am a groază de nimic. Am ieșit.
Nu are nimeni noroc, zău așa.
Te rogi împotriva noastră.
Nu, doar împotriva ta. Am ieșit.
- Plusez. - Așa mai merge.
Egalez miza ta și plusez și eu.
Se încinge jocul.
Ați văzut bătălii?
Puștiul vrea să vadă niște acțiune.
Moffate a capturat o patrulă de vărzari și...
- Unde s-a întâmplat asta? - Sicilia.
- Italia? - Da, încă aștept medalia.
- O să vină prin poștă, nu? - Da, prin poștă.
Și Predicatorul, aici de față, să nu te păcălească fața asta curată,
e un ucigaș înnăscut, rece ca piatra.
Și Francezul a fost împușcat de două ori.
A fost împușcat în picior, și a fost împușcat în...
Bine, bine, mulțumesc.
Am atacat două plaje împreună și am văzut trei țări.
N-am putut să mă despart de el, norocosule.
Și tu?
Eu?
Vreau doar să văd sfârșitul războiului și să mă duc acasă.
Nu fii prea dornic să vezi lupte, puștiule.
O ducem destul de bine aici. Avem băutură, cărți, mâncare.
Avem chiar și niște reviste deocheate pe aici pe undeva.
Hei, încă le folosesc.
Așa, păstrează-le, Predicatorule.
Vreau să spun că sunt puști mai tineri decât tine
care mor în adăposturi, visând la jumătate din ce avem noi.
Crezi că, în curând, o să ne trimită pe front
Poți fi sigur. Se aude că va sosi un ofițer nou.
Stai puțin, cine ți-a spus?
Același tont de la aprovizionare.
Îți spun, într-un război sunt numai două lucruri care îți vor strica ziua
- ...și știți care sunt alea, băieți. - Ofițerii și ordinele.
Da.
Și asta ar putea să-ți strice ziua.
Ia de te uită.
La naiba.
Pun pariu că o să ne pricopsim cu un nătâng, care o să ne omoare pe toți.
Crezi?
Domnilor, domnilor...
îl speriați.
Nu sunt speriat.
- Nu sunt speriat. - Nu-i nimic, nu-i nimic.
Vin ofițeri.
Și, Jim, ești din Franța?
Da.
Casa mea a fost ocupată de naziști în '39.
Am fost încorporat în armata nemțească.
Și cum ai ajuns aici?
Am crescut în regiunea asta.
Mă pricep foarte bine la ducerea și scoaterea oamenilor din teritoriul inamic.
Serios?
Armata germană ți-a dat drumul așa pur și simplu?
N-am crezut niciodată în Germania lui Hitler.
Hai să oprim aici cu subiectul ăsta, bine?
S-a făcut.
Soldat.
Îl caut pe sergentul August, grupa a treia.
- Ți-ai pierdut limba, fiule? - Nu, dle.
- Vorbiți de Porcii de Război? - Da.
Cu respect, nu vă invidiez, dacă sunteți noul lor comandant.
De ce spui asta, soldat?
Doar că...
ofițerii nu rezistă prea mult alături de ei, dle.
Chiar așa?
Așa e, dle.
Îi găsiți dacă mergeți în direcția aia.
Dincolo de popotă, dle.
Bun. Mulțumesc, soldat.
Așadar, toată lumea le spune Porci de Război.
- Trebuie să fie o poveste bună. - Cred că o să aflăm, nu?
Începem. Atențiune!
Grupa a 3-a, din Compania Able, presupun.
Dap.
Sunt locotenentul Wosick,
el e căpitanul Picault din Legiunea Franceză.
Am auzit că vi se spune Porci de Război. De ce?
Suntem cunoscuți pentru că ne tăvălim în noroi.
Ce bine de voi, sergent.
Acum sunteți voluntarii norocoși pentru o misiune nouă.
Și de ce am vrea să facem asta?
Presupun că vrei să spui: "De ce am vrea să facem asta, dle?"
În armata americană ne adresăm ofițerilor cu "dle", sergent.
Sau va fi o problemă pentru tine?
Nu... dle.
Vrem doar să știm... ordinele noastre.
Instrucțiunile. Mai e mult până la sfârșitul războiului, și e treaba mea
să mă asigur că băieții ăștia ajung acasă în siguranță.
Ce drăguț din partea ta... sergent.
Ordinele tale sunt simple, doar le urmezi pe ale mele.
Ne-am înțeles?
Limpede.
De mâine ne pregătim pentru misiune, soldați.
Ca să ne omori pe toți?
Locotenente.
Bag seama că de mâine o să te alături oficial, armatei americane,
pentru prima dată, sergent.
Soldați, mâine la 5:00 să fiți pregătiți.
Asta te include și pe tine, sergent. Sunteți liberi.
Vă zic noroc, Porci de Război.
Noroc.
- Vă vine să credeți? - Ce anume?
Noul nostru ofițer.
Cred că îl îndrăgește pe sergent.
Pe cine? Pe Auggie?
Nu, nimănui nu-i place de Auggie.
Vă spun, chiar urăsc...
Ofițerii și ordinele.
Corect.
Nu știu, mie îmi pare în regulă locotenentul.
Se aude că locotenentul Wosick, fost căpitan al Grupei 5-0 Deuce,
a înaintat direct într-un MG42, și a provocat moartea unor soldați.
*
Da, o să ne omoare pe toți,
își primește ordinele direct de la colonelul Redding.
Grozav. Cowboy Redding.
Cine-i Redding?
Se crede Wyatt Earp. Dar e mai mult "General Custer".
Tipul e nebun.
Ca să fim corecți.
Omul a supraviețuit după ce a călcat pe o mină.
- A fost împușcat de vreo 12 ori. - Numărul ăla se schimbă mereu.
Și a fost medaliat cu trei stele de argint.
Deci ceva tot face bine.
Îți spun ceva.
Dacă stai alături de noi și mă urmezi, o să fii în regulă.
Asta-mi taie cheful.
Oamenii ăștia sunt dificili.
Au... va fi... o limită.
Ce părere ai despre ei?
Cred că ăștia sunt oamenii cu care trebuie să lucrăm.
Crezi că vor urma ordinele?
Da.
Dar cred că va trebui să le câștigi respectul și încrederea.
Sunt ca orice alți soldați, vor să treacă de războiul ăsta.
Vii.
Da.
Mulți oameni au murit urmându-mă.
Urmând ordinele mele.
Nu e lucru ușor să trimiți un om în luptă.
Armatele sunt conduse de ordine, locotenent.
Nu sunt sigur că sunt pregătit, de data asta.
Sunteți.
Trebuie doar să...
să lăsați trecutul în urmă și să vă concentrați pe misiunea curentă.
De-ar fi atât de simplu.
Am citit raportul dv, post misiune.
E destul de interesant.
Spunea că ați încurcat ordinele,
ați atacat poziția greșită, la momentul nepotrivit.
Nu.
Ordinele au fost aiurea.
Am știut asta.
Și le-am urmat oricum.
Deci, cineva de sus a vrut ca tu să fii vinovat pentru...
pentru greșeala lor.
Ceva de genul ăsta.
Oamenii au murit din cauza ordinelor tale,
dar mai mulți oameni au trăit datorită ordinelor tale.
Acest colonel Redding...
cât de bine îl cunoști?
Ce știi despre misiune?
Avem...
armele minune ale lui Hitler.
Cred că dl colonel ne va trimite
în spatele liniilor inamice pentru una din armele alea.
Se va baza pe dv să ne conduceți.
Să fiți acolo pentru ei.
De acord?
Doamnelor, ce înseamnă asta? Scularea!
Aveți două minute. Luați-vă echipamentul.
Da.
Gata!
Era frumos să te văd primul intrat în formație, sergent.
Aștept ca secundul meu să conducă prin exemplu.
Așa cum faceți și dv, căpitane?
- Scuze. Locotenent. - Ți-ai făcut temele.
Bun. Arată că ai inițiativă.
Căpitanul și cu mine o să ne asigurăm
că sunteți cea mai bună grupă din toată armata.
Domnilor, pentru a forma o camaraderie corespunzătoare,
veți avea nevoie de multe unelte.
Prima voastră unealtă este rezistența.
Știi, nu luăm ordine de la un "broscoi".
Ia aminte, o să accepți toate astea de la mine,
de la el și orice alte ordine pe care vi le dăm, s-a înțeles, sergent?
Ordine precum cele pe care le-ai dat trupei tale, înainte să-i omori pe toți?
Bine dragă, hai să începem, fiindcă tu dorești să continuăm, da?
Cu amabilitatea sergentului August.
Cinci kilometri marș forțat.
Căpitane?
Merveilleuse.
Am o mică surpriză pentru tine, la capătul marșului.
Soldați, la stânga!
Marș!
E o dimineață frumoasă, doamnelor.
Măriți pasul. Măriți pasul!
Haide, amice. Haide.
E ca antrenamentul de bază, doar că e mai rău.
Omoară-mă acum.
Mișcă, sergent. Mărește pasul.
Excelent.
Am ajuns la final.
Și acum... surpriza.
Voila.
Pentru ce sunt ăștia?
Ca o bătrânică, York.
Moffate, ar trebui să cari doi saci.
Bine, franțuzule.
Mișcați-vă, haide.
Sergent, haide. Gata cu joaca.
Comunicarea, domnilor,
este prima resursă a soldatului.
Tehnologia modernă ne permite contactul mobil sau direct.
În război
dacă nu comunicați, veți fi morți.
Crezi că moartea e amuzantă, puștiule?
A făcut cineva de aici instructaj radio?
Eu am făcut, dle.
Dai de rotiță...
și cineva îți vorbește din capătul celălalt.
E floare la ureche.
E ușor, nu?
Vorbitul este o altă îndemânare
foarte valoroasă pe care o s-o învățăm de la dv.
E foarte bine.
Sunt sigur că sunteți foarte calificat
să predați lecția noastră de engleză, "monsir".
Poate n-o să avem luxul de a comunica atât de ușor.
Înțelegerea mișcării inamicului pe care am putea s-o întâlnim,
este crucială pentru a rămâne în viață.
Azi vom învăța cum să comunicăm despre lucrul ăsta, folosind aceste carnete.
Cred că putem sări peste lucrurile de bază, sper că toți puteți să scrieți și să citiți.
Repede, repede.
Trebuie să aveți competențe de bază la desen.
Abilitatea de a descrie și a ține minte ce observați,
este vitală, în spatele liniilor inamice.
Toată lumea... desenați ce vedeți.
Aveți două minute.
Haideți. O să pierdeți timpul.
Și mie îmi plac fructele, cum le plac tuturor, căpitane, dar...
pentru ce naiba le desenez?
În regulă, August.
Știi, ne-am gândit că ai putea să ai părerea asta.
Planul B.
Domnilor,
vă rog s-o salutați pe mademoiselle Claudette.
Enchanté
Bună!
Eu sunt August. O să te desenez.
E...
Te descurci minunat.
Două minute?
Două minute...
Stați cât timp vreți, băieți.
Minele, domnilor, nu sunt prietenele voastre.
Minele germane, au multe forme.
Cele mai rele,
sunt făcute din lemn.
Chiar le fac din lemn?
Rahat.
Căpitane.
E o sticlă, idiotule.
Nu pricep chestia asta.
Ce nu înțelegi despre minele terestre?
Doar că.. nu... nu înțeleg de ce... pentru ce facem toate astea...
Sergent, vrei să-ți păstrezi brațele și picioarele?
Doar cel "de-al treilea picior".
Căpitane.
Bun.
Următorul exercițiu o să fie pe placul tuturor.
Allez.
Légionnaires un jour.
Légionnaire toujours.
Foarte bine, York!
Devii puternic, sergent.
Devii mai bun, Shank.
Nu știu ce să zic, locotenente,
începea să-mi placă să învăț despre minele alea.
Mauserul K98.
Știm cu toții că aveți habar cum se trage cu ea.
Acum vreau s-o înțelegeți.
Pe dinafară.
Porniți, allez.
York, bună treabă.
Din nou. Mai repede, plus vite.
Concentrați-vă.
Porniți, allez.
Din nou. Plus vite. Mai repede.
Mai aveți să ne dați alte chestii "dificile"?
Să vedem cât de bine vă descurcați.
Ar trebui să fie floare la ureche.
Bine.
Atunci să încercăm legați la ochi.
Prin amabilitatea lui August.
Allez, vite. Să-i dăm drumul.
Cum crezi că merge antrenamentul?
Se prind repede.
Crezi că se vor descurca?
Da, așa cred.
Sper să ai dreptate.
De ce le păstrezi?
Au aparținut unui sergent alături de care am servit.
Bănuiesc că îmi amintesc de ceea ce se întâmplă
atunci când dau greș.
Ce se întâmplă?
A fost ucis.
Urmându-mă.
Era un conducător bun.
Și un prieten foarte bun.
Nu cred că păstrezi plăcuțele alea
ca să-ți amintească de eșecuri, ci le păstrezi...
fiindcă nu poți abandona trecutul.
Trupa, oamenii.
Își vor face treaba când va veni momentul.
Ai încredere în ei.
Am.
Doar că nu vreau ca ei să fie omorâți.
Atunci nu permite lucrul ăsta.
Condu-i și ei te vor urma.
Știu sigur.
Să-mi amintească cineva de ce suntem aici?
Suntem aici... fiindcă Auggie nu poate să-și țină gura închisă.
Asta cam așa e.
Mă gândeam la locotenent.
De ce anume, puștiule?
Îmi place de el.
E un om bun.
Nu-mi place s-o spun, dar puștiul are dreptate.
Nu e chiar atât de rău.
Credeți că o să ne întoarcem acasă?
Aș vrea să-ți răspund la întrebarea asta, soldat.
Cafea caldă. E mai bună decât porcăria aia rece, nu?
- Poftim. - Mulțumesc.
Sunteți bine, dle?
Cât se poate de bine, urmând ordinele, nu?
De asta ați atacat nemții ăia, dle?
Ce ați fi făcut diferit?
Ce aș face diferit?
Probabil nu aș asculta ordinele, soldat.
Ce rece e!
Îmi amintește mult de acasă.
Trebuie să-ți placă orașul, nu?
Amin, dle.
În fine, o noapte plăcută, băieți.
- Mulțumim, dle. - Mulțumim, dle.
Lecția de azi. Cățărarea pe funie.
Soldați, asta o să fie amuzant.
Avant. Să mergem.
L-ați auzit pe căpitan. Mișcați-vă.
E rândul tău puștiule.
Arată-le cum se face.
Haide, bătrâne.
Zău așa!
Căpitane!
Arta cuțitului.
E o artă mortală.
Despre care niciunul din voi nu știți nimic.
Numai cu practică o puteți dobândi.
Nu avem nevoie de lecții de la un "broscoi".
Ești gata?
Ia cuțitul.
Haide, dragule. Du-te și ia-l.
- Haide, curaj. - Predicatorule.
Pariez că ți-ai fi dorit să-ți ții gura închisă.
Așa-i, Predicatorule?
Așa!
Dă-i drumul.
E foarte bun.
Tot corpul vostru e o armă.
Predicatorule.
Într-o luptă cu niște cuțite e mai mult
decât bătaia cu acele cuțite.
Legionarului i se arată cum se folosesc
toate uneltele sale ca armă potențială.
- Cuțit, bâtă... - Fruntea sus, Predicatorule.
...mâini, picioare, orice.
Care pot omorî un om.
Pentru toate astea veți avea un mod unic
de a folosi cuțitul. După cum vedeți, căpitanul Picault o să vă arate câteva.
Sergent, vei lupta cu locotenentul.
O plăcere.
- Sunteți gata? - Da.
Așteptam chestia asta.
Eu mă lupt cu Predicatorul. N-a fost foarte bun.
Am mai rămas noi doi, puștiule.
Nu-mi place de dv.
Știu.
- Dv o să ne omorâți pe toți. - Chiar așa?
Da, așa e.
N-o să mă opresc.
Nici nu vreau să te oprești.
Vreau să lupți.
Mă auzi?
Vreau să fii soldat.
Doar așa vei supraviețui, m-ai înțeles?
Da, dle.
Aug.
Bravo!
- Sunt autentice, dle? - Da.
- Am pus să fie făcute. - Grozav.
Peticele morții.
Nu sunt peticele morții, e noua noastră emblemă.
Ascultați.
Divizia ne-a trimis ordinele, în sfârșit.
Aveți idee care sunt acelea, dle?
Tot ce pot să vă spun e că vom merge în spatele liniilor inamice.
Credeți că suntem pregătiți, dle?
Știu sigur că sunteți pregătiți.
Dv sunteți pregătiți?
Sergent, dacă se va întâmpla ceva cu mine sau cu oricare din noi, când vom fi acolo,
unii din oamenii ăștia te vor căuta pentru a-i conduce.
Să nu-i dezamăgești.
Odihniți-vă cu toții, ne trezim dis de dimineață, mâine.
Indiferent ce plan aiurea au pregătit el și Redding,
țineți minte, băieți, vă asigur eu spatele. Ați înțeles?
Vă aduceți aminte de ofițeri și ordine, nu?
Să mergem.
Așadar...
ne întâlnim cu colonelul, mâine.
Da.
Cafea?
Niciodată nu mi-a plăcut cafeaua.
Puternică și neagră.
N-a putut să bată niciodată, bunul armagnac.
Da, am auzit ceva despre el.
E mai bun?
Nu am fost atât de aproape de casă, de... cinci ani.
E la 16 km, pe lângă drumul principal,
faci dreapta la moară, ții pârâul în stânga ta și...
*
Ți-e dor de el?
O să te întorci?
După toate astea?
Nemții...
m-au încorporat, împotriva voinței mele.
Mama m-a implorat să nu mă duc.
Dar ce altceva puteam să fac.
Au trecut câteva luni și...
familia mea a dispărut.
Gestapo au fost ultimii oameni văzuți în acea casă.
Ce s-a întâmplat?
Au fost găsiți într-un mormânt improvizat, în afara orașului.
Îmi pare rău.
Prin urmare...
am fugit din armata germană și m-am alăturat Legiunii.
Am ucis cât de mulți nemernici naziști, pe cât am putut.
Crezi că sunt pregătiți?
Oamenii... da.
Așa cred.
Am putea mereu să...
să-i luăm la o altă mică alergare prin pădure.
E o idee bună.
Dar am putea să avem de-a face cu o rebeliune.
Cred că aveți dreptate.
Păstreaz-o.
Te rog. Păstreaz-o.
D'accord, merci.
Merci, căpitane.
Să mergem.
Domnilor, poate ați auzit de un tun "miriapod" german.
Nu, dle.
Am impresia că e una din armele minune ale lui Hitler.
Practic e un butoi de 90 de metri,
cu 34 de perechi de tuburi amplificate care ies prin părți.
Îl face să pară că are picioare scurte. De asta îi spunem "miriapodul".
Ce face, dle?
E un tun de mare presiune.
Poate să tragă un foc de artilerie de 1,5 metri,
la sute de kilometri depărtare.
Divizia crede că unul din ele a tras asupra băieților noștri din Monte Cassino.
Cum pot fi siguri de asta,
a fost aruncată multă artilerie în Cassino, dle.
Da, ei bine, au găsit un cartuș care nu s-a detonat.
Arma asta a fost ascunsă la periferia Romei.
La sute de kilometri depărtare.
O armă de mărimea asta poate să dărâme un deal abrupt.
În Alsacia sunt o groază.
Toate cele 3.14 au avut scopul ăsta.
Fotografiile astea au fost făcute de spioni din Italia.
Credem că e o componentă importantă a tunului, înainte de construcția sa.
O armă de-o asemenea mărime
poate crea multe necazuri și ucide mulți oameni, dle.
Da. Băieți, vreau să aflați dacă au construit afurisita de armă.
Da, dle.
Serviciile secrete cred că se construiește în locul acesta.
E adânc pe teritoriul inamic, dle.
Am încredere că n-o să fie o problemă.
Ne descurcăm.
Fiți atenți!
Știu că n-o să fie ușor să intrați și să ieșiți.
Niciodată nu e ușor, dle.
Strângeți informațiile...
Și plecați imediat de acolo.
Da, dle!
Se pare că Hitler își construiește o nouă super armă.
Divizia vrea să mergem s-o găsim.
Ce face, dle?
E o armă V-3, soldat.
Tunul sub presiune poate trage până la 160 km.
Divizia crede că a localizat unul.
- Unde, mai exact? - În Alsacia-Lorena.
Dle, e destul de departe pe teritoriul inamic.
- Da, este. - 17,6 km, mai precis.
Iar noi mergem în baza unei bănuieli.
Există o posibilitate. Da.
Noi executăm ordinele. Nu-i așa, sergent?
Intrăm, o găsim și plecăm acasă.
- Plecăm acasă. Da, dle. - Bun.
- O să ne deghizăm în nemți? - E prea periculos.
Dacă ești prins purtând uniforma nemților, ești împușcat pe loc.
Ascultați-mă!
N-o să vă mint.
N-o să fie ușor.
Dar știu că puteți reuși.
Sunteți pregătiți?
Mai e un lucru pe care vreau să-l faceți.
La naiba!
Să hotărâți cine va fi șoferul.
Ce ciudat!
Soția mea și-a dorit mereu să vadă Germania.
Moffate!
O vei revedea. Îți promit eu asta.
Credeți că există tunul?
Pare genul de chestie pe care ar născoci-o Hitler.
Nu eram aici dacă nu era important.
- Crezi că are dreptate sergentul? - În legătură cu ce?
În legătură cu faptul că o să murim toți din cauza locotenentului.
Wosick e dur, dar e corect.
- Eu cred că știe ce face. - Shank are dreptate.
E numai gura de el. Am încredere în locotenent.
Cred că o să aflăm.
Era și timpul!
Fiți cu ochii în patru, soldați!
AI GRIJĂ DUȘMANUL TE PRIVEȘTE
- Au venit întăririle! - Caută un adăpost.
Am înțeles!
- Crezi că ne-au văzut? - Probabil.
Întrebarea e dacă o să tragă în noi.
- Ne-am asumat riscul. - Da.
Și singurul motiv e că suntem de partea greșită a baricadei.
Nu vreau să devin ținta nimănui.
Ce mod de a muri! Prinși în ambuscadă de propria aviație.
Schimbăm planul, căpitane. Continuăm pe jos.
Luați-vă armele!
Pe-aici am intrat și am făcut la dreapta.
Locotenent, ai idee unde suntem?
Da, sigur.
În spatele liniilor inamice. Căutăm o armă mare, sergent.
Chiar?
Arma trebuie să fie peste deal. La Vest de aici.
Dealul 314.
E nevoie ca doi voluntari să plece în cercetare.
Noi suntem norocoșii ghinioniști.
Mulțumesc, sergent. Tocmai te-ai oferit voluntar.
Pădurile astea mișună de patrule de nemți.
Aș vrea să aranjăm o zonă de apărare în jurul acestei păduri.
- Pentru orice eventualitate. - De acord, dle căpitan.
Să nu ataci decât în caz de nevoie. N-am vrea să afle nemții că suntem aici.
Am înțeles!
Se mai oferă cineva voluntar pentru această patrulă?
- Mă duc eu - Ești sigur că e o decizie înțeleaptă?
Vii?
Da, puștiule. Cred că vin.
Aveți vreun ordin, dle?
Trebuie să meargă cineva la curba acelui drum.
- Da, dle! - Părinte!
Trebuie să păzească cineva drumul. Te descurci?
- Da. - Bine!
Treci de curbă, urci acolo,
le afli poziția, te uiți dacă e vreo mișcare,
iar dacă vezi ceva, te întorci aici imediat.
- Da. Mă duc. - Te descurci!
- Moffate, ai adus mine antipersoană? - Categoric, dle!
Uitați-o acolo!
Cât de înaltă credeți că e?
S-ar putea să aibă... vreo 200 metri sau mai mult.
Ce urâtă e!
Cred c-au țintit spre Paris. Poate chiar și spre Londra.
Pare să fie în stare de funcționare.
Divizia știe?
- De asta suntem aici. - Sergent.
Ce vom face?
O să plecăm de aici.
Pe bune, asta-i tot? O să raportăm doar?
Și dacă încep să tragă spre Londra?
Am găsit ce căutam, sergent.
Deci n-o să facem nimic?
Am terminat aici. Haideți să mergem!
Ai ce-ți trebuie?
Moffate, bună treabă!
Nemții au o mulțime din astea, nu?
- Le-am îngropat, dle. - Bun!
La naiba! Sigur nu-i de bine.
Vine o trupă de nemți pe drum.
Ascundeți-vă!
Moffate, lopata!
Trebuie să plecăm naibii de aici!
Haide!
- Stai jos! - O să murim toți!
Ba n-o să murim. O să mergem acasă, ai auzit?
Taci!
Dle, de ce s-au oprit?
Mentenanță, Jack.
- Preach, ești teafăr? - Da. Liber!
Bun!
Și eu sunt bine!
Dle căpitan! Ești bine?
Da.
- Prinde-l, Preach! - Da!
Dle locotenent!
Pe York și August i-au prins nemții.
Haideți să ne întoarcem la ceilalți.
Doamne!
Apasă mai tare! Mai tare!
Dle căpitan!
- Ești bine? - Da, n-am nimic. O să-mi revin.
- Unde sunt York și August? - Patrula de nemți i-a prins pe amândoi.
Sunt vii?
Cred că da. Cel puțin deocamdată.
- Ați găsit arma? - Da.
E o patrulă nu departe de aici. Au un antrepozit.
Arma pare operațională. Divizia trebuie să afle, dle căpitan.
Ce vrei să faci?
Nu pot să-mi abandonez oamenii, dle căpitan.
Dar cum vom face, dle?
Mergem după ei.
Îi eliberăm.
Bine!
Lăsați-mă. Vin și eu!
- Ce facem cu ordinele? - Tocmai s-au schimbat, soldat.
Vin și eu, dle!
Și eu!
Venim cu toții, dle!
Mulțumesc, soldați.
Cum intrăm în acel depozit?
Cine poartă uniforma nemților, o să fie executat.
Asta așa-i!
Dacă vreți să renunțați, vă înțeleg.
Acum e momentul să spuneți.
Nu renunțăm, dle.
Bun!
Știe vreunul dintre voi să conducă un tanc?
Eu știu să conduc tractorul, dle.
E bine așa, soldat.
Bine.
Bun! E ca un tractor.
Dle, să văd dacă am înțeles.
Mergem la depozitul nemților să-i găsim pe August și York?
Nu e cel mai grozav plan, dar măcar avem unul.
- Ce șanse avem? - De 50%.
Ori reușim... ori murim.
Domnule, cum se spune în germană "pornire"?
- Se poate și mai rău? - E destul de rău și acum, puștiule.
- Ce crezi că vor face? - Nu știu.
- Vorbești germana? - Da.
Îți place asta, Fritz?
Numele meu nu e Fritz.
Însă ceea ce-mi doresc e să știu ce căutați aici.
Era o patrulare de rutină.
Eu zic că v-ați rătăcit un pic.
Îmi plac ecusoanele voastre.
Ar arăta bine pe geaca mea, nu credeți?
Ia spune, ce înseamnă acest simbol?
Înseamnă că suntem Porci de Război.
De ce?
Pentru că ne place să ne tăvălim în mocirlă.
Serios?
Unde pleci, Fritz? N-am terminat de vorbit cu tine.
Vino încoace.
Treci încoace! Încetează!
Opriți!
Actele, vă rog!
Un moment!
O clipă și vin!
Deci asta e super-arma.
Da, asta e. Exact cum a descris-o colonelul.
Dar mai mare.
Cred că e rândul vostru.
- Da. - Da, dle.
Țineți minte instructajul, soldați!
- Rămâneți în viață! - Da, dle.
Rezistă, puștiule!
Te descurci minunat! Arăți bine!
N-am nimic. Lovește ca o fată.
Ești un mic artist!
Ia spune-mi... De ce ai desenat asta?
Lucrurile cu adevărat importante sun pe pagina următoare.
Cu ce scop ați venit aici? De ce v-au trimis?
Aș vrea să te ajut, dar...
Am mâinile legate.
O să-ți mai dau o șansă.
Cine v-a trimis să ne spionați?
Ce v-au trimis să căutați?
Mersi frumos.
Mare greșeală!
Crede-mă! Greșeala este a voastră.
Hei, Fritzuleț!
Vino încoace!
Ce soldățel dur!
Am uitat să-ți iau ecusonul.
- Vrei un foc? - Da. Mulțumesc.
Trăiască Hitler!
Ce se întâmplă?
Ai răbdare, da?
Ești un domn.
Unde-i locotenentul?
Nu știu.
Cred că încă îi caută pe August și York.s
- La naiba! - Nu sună bine deloc.
Domnule... chiar nu e.
Suntem morți?
Încă nu.
Și când te gândești că ne antrenam cu sfoară!
Rezistă, puștiule!
Mulțumesc că m-ai ținut în viață până acum.
Ați luptat frumos astă seară, dle!
Nu credeam c-o să vii după noi
- Ești teafăr? - Da.
Arăți ca naiba!
Sergent.
Ai un plan?
Acum am.
Vrei arma?
- Haideți să plecăm de aici! - De acord!
Ce se întâmplă acolo, dle?
Nu prea multe.
Aștept ca locotenentul să aducă băieții înapoi.
Dle, vă simțiți bine?
Da, sunt bine.
Ce vorbesc?
Spun că...
Spun că o să testeze arma în curând.
E operațională?
Țineți minte ce v-am spus. Nu scoateți niciun cuvânt.
Și poate plecați vii de aici.
Avem o problemă. Moffate, pornește-l!
Atacați la semnalul meu. Eu mă duc după el.
Da, dle.
Alarmă! Alarmă!
Moffate!
Ăsta-i semnalul nostru!
- Acum! - Acum ce?
Trage!
- Îmi mulțumesști mai târziu. - Pentru ce?
Pentru nemți!
Luați de-aici, nenorociților!
Toată lumea în tanc!
Haideți! Haideți!
- Trebuie să plecăm imediat! - Acum, dle!
- Wosick! - Urcați, dle!
Am spus nu! E un ordin, sergent!
Căpitane, neutralizează-le arma!
Căpitane! Oprește tancul!
Trage! Trage!
Nu rata ocazia!
Eu zic că misiunea a avut succes, dle căpitan.
N-ați tras niciodată mai frumos, dle!
Scoate-ne de aici, Preacher! Du-ne de aici!
Le-am făcut-o!
Divizia o să se bucure foarte mult.
Toți vorbesc despre tine și oamenii tăi.
Mulțumesc, dle.
Deci nu vrei să-mi spui?
Domnule!?
- Ce naiba n-a mers acolo? - Nu înțeleg, dle.
Aveați ordin să mergeți în recunoaștere.
Nu trebuia să distrugeți arma.
Dle, arma V3 era operațională.
Am luat o decizie subiectivă. N-am vrut să-mi abandonez oamenii.
Domnule.
Și te-ai gândit să ignori ordinele, misiunea, și să nu mă asculți!?
Mă gândeam eu că acesta va fi răspunsul tău, căpitane.
O să ai nevoie de alea pentru noul tău grad.
Mulțumesc, dle.
Se pare că trimiterea ta la Curtea Marțială a dispărut în mod misterios.
Așa să fie, dle?
Poți să juri, soldat.
Divizia e foarte impresionată de tine și Porcii tăi de Război.
E meritul lor, dle.
Vor să te păstreze cu grad de comandant.
Ar fi o onoare.
Du-te și sărbătorește, dle căpitan!
Mulțumesc, dle.
Soldat!
Ai fost omul potrivit pentru misiune.
Nu le coase prea strâns, caporal, altfel o să se creadă că abia le-ai primit.
Lasă-l în pace, sergent. Puștiul își merită promovarea.
Am pierdut un dinte din cauza acelor ticăloși.
Dar și pe mine m-au capturat. Promovarea mea unde e?
Crezi că-ți lipsește vreun pic de material, sergent?
Nu. Nu-mi lipsește, dle.
Mai vedem.
E o zi frumoasă.
N-am pierdut pe nimeni.
Asta pentru că sunteți cea mai bună trupă din armată.
Vorbesc serios.
Chiar și când aveți două lucruri care vă pot strica ziua.
Ofițerii și ordinele.
- Noroc! - Sănătate!
Căpitan, nu?
- Pentru Porcii de Război! - Pentru Porcii de Război!
- Noroc! - Noroc, tinere!
Ai ceva acolo, tinere.
- Uite-o! - Cum te simți?
Uite-o acolo!
Traducerea și adaptarea: Undergrow & Kprice
Subtitrări-Noi Team www.subtitrari-noi.ro
Subtitrare downloadata de pe www.RegieLive.ro Portalul Studentesc Nr. 1 in Romania