АЛИСА В СТРАНАТА НА ЧУДЕСАТА
Очевидно най-накрая си изгубил разума си, Чарлс.
Това начинание е невъзможно.
Единственият начин да постигнеш невъзможното
е да повярваш, че е възможно.
Такова мислене може да те съсипе.
Готов съм да поема този риск.
Представете си търговски филиали в Рангун, Банкок, Джакарта...
Пак ли същият кошмар?
Връщам се веднага.
Падам... в една тъмна дупка.
И после виждам странни същества.
Какви същества?
Има птица додо, заек с жилетка... ... усмихната котка.
Не знаех, че котките могат да се усмихват.
Аз също.
Има и една синя гъсеница.
Синя гъсеница...
Мислиш ли, че съм полудяла?
Страхувам се, че да. Ти си луда. Чалната. Хлопа ти
дъската. Но ще ти кажа една тайна... Най-добрите хора са такива.
Това е само сън, Алиса. Няма нищо опасно.
Но, ако те е страх, винаги можеш да се събудиш. Ето така...
Тринадесет години по-късно
Трябва ли да ходим?
Дори няма да забележат, че ни няма.
Ще забележат.
Защо си без корсет?
И без чорапогащник.
По принцип съм против тях.
Не си облечена подходящо.
Кой казва кое е подходящо?
Ами ако беше " подходящо" да носиш риба треска на главата си?
Ти щеше ли да носиш? - Алиса!
За мен корсетът е като треска.
Моля те! Не и днес...
Татко щеше да се смее.
Съжалявам... У морена съм. Не спах добре снощи.
Пак ли сънува кошмари?
Един кошмар.
Един и същи кошмар, откакто се помня.
Мислиш ли, че е нормално?
Повечето хора сънуват различни сънища, нали?
Не знам.
Ето... Красива си.
Ще ми дадеш ли една усмивка?
Най-накрая! Мислехме, че няма да дойдете.
Алиса, Хамиш иска да танцува с теб. Върви!
Нали осъзнаваш, че вече минава 1 6 ч.?
Сега ще трябва да бързаме!
Съжалявам... - Няма значение.
Моля те да извиниш жена ми. Тя планира това от 20 години.
Ако Чарлс беше тук...
Моите съболезнования.
Често си мисля за мъжа ти. Той беше човек с визия.
Дано не мислиш, че съм се възползвал от нещастието ви.
Разбира се, че не! Радвам се, че купихте компанията.
Бях глупак, че не инвестирах в идеята му от самото начало.
И Чарлс мислеше така.
Кадрилът не ти ли се струва досаден, Хамиш?
Напротив! Намирам го за освежаващ.
Забавен ли съм ти? - Не...
Просто си представих, че всички дами са с панталони,
а всички кавалери са с рокли.
Предлагам ти да пазиш представите си за себе си.
Ако се съмняваш, не говори.
Извинете ни, сър! Г-ца Кингсли е малко разсеяна днес.
Къде ти е главата?
Чудех се какво ли е да летиш?
Защо изобщо мислиш за такива невъзможни неща?
А защо да не мисля?
Баща ми вярваше в шест невъзможни неща
още преди закуска.
Алиса, чакай ме в беседката точно след десет минути.
Ще ти кажем една тайна!
Щом ще ми кажете, значи не е тайна.
Може би не трябва? - Решихме, че трябва.
Ако й кажем, няма да се изненада.
Ще се изненадаш ли? - Не и ако ми кажете.
Но вече започнахте и трябва да ми кажете.
Не, не трябва. - И няма.
А майка ви знае ли,
че плувате голи в езерото на сем. Хавършъм?
Няма да й кажеш! - Ще й кажа.
Ето я майка ви...
Хамиш ще поиска ръката ти.
Развали изненадата!
Някой ден ще ги удуша!
Толкова се старахме да запазим тайната.
Всички ли знаят?
За това са тук. Това е годежното ти парти.
Хамиш ще ти предложи в беседката. И когато кажеш " да"...
Но аз не знам дали искам да се омъжа за Хамиш.
А за кого? Няма да намериш по-добър от лорд.
Скоро ще станеш на 20, Алиса.
Хубавото ти личице няма да е вечно хубаво.
Нали не искаш да свършиш като леля Имоджен?
Не искаш да си бреме за мама, нали? - Не.
Затова ще се омъжиш за Хамиш.
Ще бъдеш щастлива, както аз съм щастлива с Лоуел.
Вече е решено.
Алиса, скъпа...
Ще ви оставя насаме.
Искаш ли да се поразходим само двете в градината?
Знаеш ли от какво се ужасявам?
От упадъка на аристокрацията?
От грозни внуци! Но ти си хубава.
Със сигурно ще родиш малки... Идиоти!
Градинарите са посадили бели рози.
Казах им да посадят червени!
Винаги можете да ги боядисате.
Каква странна идея!
Трябва да знаеш, че синът ми има чувствително храносмилане.
Видяхте ли това? - Кое?
Мисля, че беше заек. - Ужасни гадинки!
Пускам кучетата след тях.
Ако храниш Хамиш неправилно, той може да се запече.
Този път видяхте ли го?
Кого? - Заека.
Не викай!
Слушай ме внимателно! Хамиш каза, че се разсейваш лесно.
За какво говорех? - Че Хамиш се запича.
Много интересна тема, но ще трябва да ме извините.
Лельо Имоджен...
Мисля, че полудявам. Непрекъснато виждам един заек с жилетка.
Не мога да мисля за твоя елегантен заек.
Чакам годеника си.
Имаш годеник?
Ето! Видя ли го?
Годеникът ми е принц.
Но не може да се ожени за мен, ако не се откаже от трона си.
Трагично, нали?
Много.
Лоуел?
Алиса! Ние само...
Хати е моя стара приятелка.
Виждам, че сте много близки.
Няма да разкажеш за това на сестра си, нали?
Не знам, объркана съм. Трябва ми време да помисля.
Помисли за Маргарет! Тя ще престане да ми вярва.
Не искаш да провалиш брака й, нали?
Аз ли?
Не аз се натискам с други жени зад гърба й!
Ето те и теб!
Алиса Кингсли...
Хамиш!
Какво има? - Имаш гъсеница на рамото.
Не я убивай!
Ще трябва да си измиеш пръстите.
Алиса Кингсли,
ще се омъжиш ли за мен?
Ами...
Всички очакват да го направя.
А и ти си лорд.
Лицето ми скоро ще се сбръчка. И не искам да свърша като...
Но всичко става толкова бързо! Аз...
Аз мисля...
Че трябва да помисля за момент.
Ехо.
Изпий ме
Това е само сън.
Би трябвало да си спомня това от предишния път.
Довел си неправилна Алиса.
Не, тя е правилната. Сигурен съм!
Изяж ме
Определено е неправилната Алиса.
Дай й шанс.
Става все по-любопитно.
Казах ти, че е правилната Алиса.
Не съм убедена.
И това ако е благодарност?!
Бях горе цели две седмици и търсих Алиса след Алиса.
За малко да ме изядат други животни!
Представяш ли си?
Там животните ходят без дрехи и... си вършат работата на открито.
Направо не можех да гледам! - Никак не прилича на себе си.
Защото е неправилната Алиса!
Ако е тя, може и да е тя. - Но ако не е, значи не е.
Но ако беше, щеше да е. - Но не е, даже никак.
Как може да съм неправилната Алиса, когато това е моят сън?
И кои сте вие, ако мога да попитам?
Аз съм Туидълди, а той е Туидълдъм.
Напротив! Аз съм Туидълдъм, а той е Туидълди.
Трябва да попитаме Абсолем.
Именно! Абсолем ще знае коя е.
Ще те придружа. - Не е твой ред!
Не е честно!
Остави я! - Пусни я!
Винаги ли са такива? - Семейна черта.
И двамата ще я придружите.
Кой е този Абсолем? - Той е мъдър. Абсолютен.
Той е Абсолем.
Коя си ти?
Абсолем?
Ти не си Абсолем. Аз съм Абсолем. Въпросът е... Коя си ти?
Алиса.
Ще видим.
Как така ще видите? Би трябвало да знам коя съм.
Да, би трябвало, глупаво момиче. Отворете Оракулума!
"Оракулум - календарно описание на Долната земя."
Това е календар. - Описание.
Разказва за всеки един ден още от самото Начало.
Днес е Грибарещия ден от царуването на Червената кралица.
Покажи й Ведрикия ден.
На Ведрикия ден ти ще посечеш Джабъруоки.
Моля? Какво ще посека?
О, да! Това си ти с Ворпалския меч.
Никой друг меч не може да убие Джабъруоки.
Не е ли с Ворпалския меч, не умира.
Това не съм аз! - Знам!
Разреши проблема ни, Абсолем. Тя правилната Алиса ли е?
Ни най-малко.
Казах ти! - О, Боже...
Казах ти! - Казах ти!
Ти каза, че може да е.
Не, ти каза, че ако беше, щеше да е.
Да се представя за Алиса! Не я е срам!
Бях толкова сигурен в теб.
Съжалявам... Не исках да съм неправилната Алиса.
Чакайте! Това е моят сън.
Сега ще се събудя и всички вие ще изчезнете.
Странно... Обикновено щипането върши работа.
Мога да те бодна, ако ще помогне.
Да, възможно е... Благодаря. - С удоволствие.
Беготрон!
Чакай...
Това е само сън, няма нищо страшно.
Какво прави тя?
Няма страшно, няма страшно...
Бягай, върлина такава!
СНАПАД ПРИСТОК
Насам! На изток към Присток!
Не! На запад към Снапад!
Някой е откраднал три от пастите ми!
Ти ли ги открадна? - Не, Ваше Величество.
Ти ли беше? - Не, Ваше Величество.
Ти ли ги открадна? - Не, Ваше Величество.
Ти ли ми открадна пастите?
Не, Ваше Величество.
Жморовинков сок...
Бях много гладен! Не исках! - Отсечете му главата!
Семейството ми... Моля ви, недейте!
Трябва да се грижа за децата си!
Вървете у тях и вземете децата му.
Обичам поповите лъжички почти колкото хайвера.
Да, Ваше Величество.
Питие!
Ваше Величество...
Илосович Стейн, моето вале. Къде се спотайваше досега?
Ваше Величество, открих... Оракулума.
Това ли е? Изглежда доста обикновено за оракул.
Вижте тук... На Ведрикия ден.
Бих познала тази чорлава коса навсякъде.
Това Алиса ли е?
Мисля, че е тя.
И какво прави с моя скъп Джабъруоки?
Изглежда го съсича.
Убила е моя Джабър-миличък-уоки?
Още не. Но ще го убие, ако не я спрем.
Намери Алиса, Стейн! Намери я!
Надуши следата на момичето и ще спечелиш свободата си.
А жена ми и кученцата?
Всички ще си отидете у дома.
Кучетата са много доверчиви.
Явно си се сблъскала с нещо с много големи нокти.
Продължавам да сънувам.
Какво ти причини това?
Банер или Бенер... - Беготрон?
Най-добре да погледна.
Какво правиш?
Трябва да бъде пречистено от някой запознат с изчезването,
иначе ще загнои и ще загние.
Предпочитам да не го правиш! Ще се оправя, щом се събудя.
Позволи ми поне да те превържа.
Как се наричаш? - Алиса.
Онази Алиса?
Има спорове по въпроса. - Аз не се забърквам в политиката.
Не е зле да тръгваш по пътя си.
Какъв път? Искам само да се събудя!
Добре...
Ще те отведа при Заека и Шапкаря. Но само това.
Идваш ли?
Какво правиш?!
Внимавай!
Това си ти!
Не е тя. Мактуисп ни е довел неправилната Алиса.
Това е неправилната Алиса!
Това си е Алиса.
Ти си Алиса! Бих те познал навсякъде.
Бих го познал навсякъде!
Както виждаш, ние все още пием чай.
Бях длъжен да убивам времето, докато чакам да се завърнеш.
Истината е, че закъсня ужасно. Лошо дете!
Но, както и да е... Накрая времето се обиди и спря.
Не е тиктакал оттогава.
Чаша... - Времето е странно в сънищата.
Да, но сега ти се върна
и е време да дойде Ведрикия ден.
Ведрикия ден!
Мисля за нещата, които започват с буквата М.
Знаеш ли защо гарванът прилича на писалищна маса?
Долу Грабохванската глимба!
Какво? - "Долу Грамаданската глава!"
Грамаданската глава е кралицата.
Хайде... Време е да се захванем с посичането.
Което означава, че е време да забравим и простим.
Или да простим и забравим - което дойде първо.
Или което е по-удобно... Чакам!
Пак тиктака!
От тези приказки за кръв и посичане вече не ми се пие чай.
Целият свят е надолу с главата, а на Чешър не му се пие чай.
Онова, което стана, не беше по моя вина.
О, Боже...
Ти ги изостави, за да се спасиш,
жмурахабен цвъркалец, долно-брабен кашмур такъв!
Мръсен калбурен забравигар!
Шапкарю!
Благодаря ти.
Успокоих се.
Какво ти става, Тарант? Ти беше душата на компанията.
Танцуваше Фатървакен най-добре от всички в Изумландия.
Фатър-какво? - Фатървакен!
Това е танц.
На Ведрикия ден,
когато Бялата кралица още веднъж сложи короната си...
На този ден аз ще танцувам Фатървакен с всички сили.
О, не!
Валето!
Сбогом.
Скрий я!
Изпий това бързо!
Бързо! Скрий я!
О, Боже...
Пази си главата.
Пусни ме!
Я виж ти... Любимото ми трио... откачени.
Ще се присъедините ли към нас?
Закъсняхте за чая!
Търсим момичето, наречено Алиса.
Като говорим за кралицата, ето една песен, която пеем за нея.
Святкай мъничка оса,
накъде летиш
сега?
Ако я криете, ще загубите главите си.
Вече ги загубихме.
Всички заедно!
Ти прелиташ над света
като чаена тава.
Святкай, святкай, святкай, святкай...
Долу Грабохванската глимба!
Желаете ли сладолед?
Парче торта "Батемберг"? - Следвайте хрътката.
Захар? - Да, моля.
Много мило. - Всичките сте луди!
Благодарим много.
Би ли ми подал кифличките?
Извинявай!
Един момент...
Ето...
Виж дали ще ти стане.
Отива ти.
Добре, че хрътката е един от нас, иначе щеше да...
Какво искат от мен?
Да я отведем при Бялата кралица!
Там ще е в безопасност. Лъжица...
Каляската ви, милейди.
Шапката? - Разбира се.
Всеки може да пътува с кон или влак.
Но най-добрият начин е да се пътува с шапка. Имаше ли рима?
Обичам да пътувам с шапка.
Мали... Само Алиса, моля! Сбоггод на всички!
Какво става? Чакай!
Бе сгладне и честлинните комбурси тарляха се и сврецваха във плите,
съвсем окласни бяха тук щурпите и отма равапсатваха прасурси.
Моля? Какво беше това?
Какво беше това?
Ей Джабъруоки с огнени очи и с нокти хищни, зъби що раздират.
От Джабъруоки бой се, сине мой и Беготрона в тъмното не срещай.
Той грабна Ворпалския меч в ръка, острието му остро избрънза!
Остави звяра мъртъв, взе главата и с нея пак препусна из блямсата.
Нали знаеш, че това е за теб?
Няма да посичам нищо. Аз не посичам. Избий си го от ума!
Ум?
Чакай! Не можеш да ме оставиш тук!
Не посичаш?
Имаш ли представа какво направи Червената кралица?
Не посичаш!
Не мога, дори да исках.
Не си същата като преди.
Преди беше много по... многеста. Изгубила си многостта си.
"Многостта" си?
Тук вътре... Нещо липсва.
Какво направи Червената кралица?
Историята не е приятна.
Няма значение, разкажи ми.
Случи се тук...
Тогава бях шапкар на Бялата кралица.
Шапкарите от рода Цилиндрови винаги са работели в двореца.
Шапкарю? Шапкарю!
Добре съм.
Наистина?
Чу ли това? Сигурен съм, че чух нещо.
Какво?
Червените рицари.
Тръгни на юг към Долината на пачата.
Дворецът на Бялата кралица е отвъд нея.
Дръж се здраво!
Долу Червената кралица!
Ти трябваше да ги заблудиш! Шапкаря ти вярваше.
Жена ми и кученцата ми са при тях.
Как се казваш? - Беярд.
Седни!
Случайно да се казваш Алиса?
Да, но не съм онази, за която говорят всички.
Шапкаря не би се предал заради някоя случайна Алиса.
Къде го отведоха?
В двореца на Червената кралица - в Салазен Мармор.
Отиваме да го спасим.
Това не е предсказано.
Не ме интересува! Те го хванаха заради мен.
Но Ведрикият ден наближава.
Трябва да се подготвиш за битката с Джабъруоки.
От момента, в който паднах в дупката,
всеки ми казва какво трябва да правя и коя трябва да съм.
Свиваха ме, разтягаха ме, драскаха ме и ме напъхаха в чайник.
Обвиниха ме, че съм Алиса и че не съм Алиса. Това е моят сън!
Аз решавам какво ще стане нататък.
Ако се отклониш от пътя...
Аз определям пътя.
Заведи ме в Салазен Мармор, Беярд. И не забравяй шапката.
Има само една пътека.
Загубила съм " многостта" си, значи?
Беярд! Шапката!
Ваше Величество...
Съжалявам.
Отличен удар!
Къде е топката ми? Паж!
Да, Ваше Величество.
Искам да ти помогна.
Я виж ти! Неправилната Алиса.
Какво те води насам?
Дойдох да спася Шапкаря.
Няма да спасиш никого, докато си колкото хамстер.
Имаш ли още от тортата, с която пораснах?
Апелкухен? Мисля, че ми остана малко.
Не цялата!
О, не! Спри! Недей... Не прави така!
Паж!
О, Боже!
И какво е това?
Не "какво", а "кой", Ваше Величество. Това е... Хъм...
Хъм?
От Хъмбридж.
Защо нямаш дрехи?
Станаха ми малки. Напоследък раста доста бързо.
Извисявам се над всички в Хъмбридж. И те ми се смеят.
Дойдох при вас, защото реших, че вие ще ме разберете.
Милото ми момиче!
Всеки с толкова голяма глава е добре дошъл в двора ми.
Намерете й дрехи!
Ако трябва, свалете завесите, но облечете огромното момиче!
Искам прасе!
Топлото прасе е идеално за краката ми.
Ти искаш ли прасе, Хъм? - Не, благодаря.
Седни!
Махайте се.
Къде са дебелите ми момчета? Трябва да ги видиш.
Дебели момчета!
Ето ви и вас... Нали са много сладки?
Говорят по много странен начин. Говорете! Забавлявайте ни!
Хайде...
Говорете!
Това не е ли... - Не, ни най-малко! Не! Не е.
Напротив! Мисля, че е.
Не, не е! Даже никак.
Обичам дебелите момчета! А сега се махайте.
Той ме ощипа. - Той ме ощипа.
Кое е това прекрасно създание?
Хъм - новата ми фаворитка.
Има ли си име? - Хъм.
Явно кралицата не е запомнила името ти.
Името й е Хъм! Идиот!
От Хъмбридж.
Проговори ли затворникът?
Упорит е.
Ти си много мек. Доведи го!
Знаем, че Алиса се е върнала в Долната земя.
Знаеш ли къде е?
Напоследък мисля за нещата, които започват с буквата М.
Маймуна. Метеж. Мошеничка. Мизерия.
Сега търсим дума, която започва с А. Къде е Алиса?
Кой? Малкото момченце? Нямам представа.
Ами ако ти отсека главата? Тогава ще знаеш ли?
Престани!
Имате забележително голяма глава.
Много бих искал да й направя шапка.
Шапка? - Да.
Преди правех шапки за Бялата кралица.
Нямах много материал за работа.
Главата й е толкова малка...
Микроскопична! Глава като пъпка.
Но това...
Какво бих могъл да направя с този монумент! Тази сфера!
Този великолепен и епичен глобус!
Какво би могъл да направиш?
Освободи го, Стейн!
Как ще работи с вързани ръце?
Е, какво ще желаете... Боне или сламена шапка?
Или нещо за будоара ви?
Клоше, бомбе, борсалино, капела, цилиндър, ярмулка, калпак,
фуражка, каскет, тарикатка, алафранга, гарибалди, панама,
шапка-идиотка, нощна шапка, шапо...
Шапкарю!
Фес?
Оставете ни.
Дърветата изглеждат тъжни.
Говориш ли с тях? - Да, Ваше Величество.
Говори им по-мило.
Бихте ли ме извинили за момент? Благодаря ви.
Какви са новините, Беярд? - Алиса се е върнала в Долната земя.
Къде е сега? - В Салазен Мармор.
Простете ми! Аз й позволих да се отклони от предначертания път.
Не! Точно там тя ще намери Ворпалския меч.
Вече имаме герой! А сега си почини... Справи се добре.
Да си виждал една шапка?
Трябва да намериш Алиса, Стейн.
Без Джабъруоки, поддръжниците на сестра ми ще се надигнат.
Моята грозна малка сестричка. Защо обожават нея, а не мен?
Не мога да проумея.
Вие сте по-добра от нея във всяко едно отношение.
Знам.
Но Мирана може да накара всеки да се влюби в нея.
Мъжете... Жените...
Дори мебелите!
Дори краля? Трябваше да го направя.
Той щеше да ме напусне.
Ваше Величество...
Не е ли по-добре да се страхуват от вас, отколкото да ви обичат?
Вече не съм сигурна.
Нека просяците я харесват. Те не ми трябват.
Аз имам теб.
Прекрасни са!
Искам да пробвам някоя.
Приятно е отново да упражнявам занаята си.
Жалко е само, че ги правиш за нея.
Какво става под шапката ми?!
Шапкарю?
Шапкарю!
Знаеш ли защо гарванът прилича на писалищна маса?
Страх ме е, Алиса.
Тук не ми харесва. Има прекалено много хора.
Смяташ ли, че съм полудял?
Страхувам се, че е така. Ти си напълно откачен.
Но ще ти кажа една тайна... Най-добрите хора са луди.
Ето...
Така е по-добре. Отново приличаш на себе си.
Шапкарю! Къде са ми шапките? Аз не съм търпелив монарх!
Чувал съм, че Ворпалският меч е скрит тук в двореца.
Заекът ще ти помогне.
Намери го, Алиса! Занеси го на Бялата кралица.
Ще отидем при нея заедно.
Защо винаги си прекалено малка или прекалено голяма?
Братя Туидъл! - Алиса!
Радваме се да те видим. - Къде е заекът?
Защо си толкова огромно голяма?
Не е огромно голяма. Така си е нормална.
Беше по-малка, когато я видяхме преди.
Не! Тя пи Писшолвер, за да мине през вратата, помниш ли?
А, да...
Къде е заекът? - Някъде там!
Какво правиш тук? - Спасявам Шапкаря.
Аз спасявам Шапкаря!
Ворпалският меч е скрит в двореца. Помогни ми да го намеря.
Не приемам заповеди от големи, схванати, върлинести...
Къш!
Какво има, Мактуисп? - Аз знам къде е мечът.
Мечът е скрит вътре.
Внимавай, Алиса!
Познавам тази миризма.
Няма да вляза там.
Виж какво направи това нещо с ръката ми!
О, Боже... Защо не ми каза досега?
Преди не беше толкова зле.
Шапкарю? Къде си?
Малиъмкин...
Още ли пазиш окото на Беготрон?
Тук е.
Трябва ми. - Ела си го вземи!
Ей! Върни ми го!
Харесваш ми, Хъм.
Харесвам големите неща.
Остави ме на мира!
Нося ти окото.
Не.
С тази шапка изглеждате прекрасно!
Да. Следващата.
Ваше Величество никога не е изглеждала по-добре.
Друга.
Не искам да ви безпокоя,
но надушвам, че нещо ви е паднало.
Не му обръщай внимание. Той е луд. Продължавай!
Стейн!
Предполагам, че сега сме квит.
Хъм ми се нахвърли.
Казах й, че сърцето ми принадлежи на вас,
но тя е се е вманиачила по мен.
Отсечете й главата!
Отдръпни се, Малиъмкин!
Какво ще кажеш за тази "многост"?
Не! Той трябва да се използва само за...
Арестувайте това момиче за незаконно прелъстяване!
Шапкарю!
Занеси го на Бялата кралица! - Няма да тръгна без теб!
Върви!
Бягай, Алиса!
Алиса?
Бягай!
Хванете я!
Разбира се... Как не се досетих?!
Е, оттогава мина много време. Ти беше само едно малко хлапе.
Дай ми меча! - Назад!
Кралицата ще бъде доволна.
С много голямо удоволствие ще ти отсече главата.
Ей, Алиса! - Беярд! Към Марморийл!
Ваше Величество, Алиса избяга.
С Беготрон.
И с Ворпалския меч.
Как можа да го допуснеш?
Може би я подцених. Но съучастниците й са при нас.
Шапкаря... и една мишка.
Отсечете им главите!
Добре дошла в Марморийл!
Мисля, че това е ваше.
Ворпалският меч се завърна у дома.
Бронята отново е цяла.
Сега ни трябва само герой.
Не предполагах, че си толкова висока.
Хапнах малко повече Апелкухен.
Ела с мен.
Мартенския заек ли е тук?
Закъсняваш за супата, момиченце!
Трябва й малко сол.
Дай това насам! Клъц, клъц...
Картофи и праз... Да.
Писшолвер... Нека помисля.
Щипка топла мазнина.
Урина от конска муха.
Пръсти в масло.
Сестра ми предпочиташе да изучава как да властва над живите същества.
Кажи ми, как ти се стори тя?
Напълно ужасна.
А... главата й? - Гигантска.
Мисля, че вътре има някакъв израстък,
който притиска мозъка й.
Три монети от джоба на мъртвец, две чаени лъжички наивни мечти.
Не можете да си представите какво става в двореца й.
О, мога!
Но, когато героят се появи и посече Джабъруоки,
народът ще въстане срещу нея.
Трябва да е готово.
Духай...
По-добре ли си? - Много по-добре, благодаря.
Ела... Някой иска да говори с теб.
Абсолем? - Коя си ти?
Мислех, че това сме го уточнили. Аз съм Алиса, но не онази.
Откъде знаеш? - Ти сам го каза.
Тогава не беше Алиса ни най-малко.
Но сега си много повече.
Всъщност, вече си почти Алиса.
Но не мога
да посека Джабъруоки, дори животът ми да зависи от това.
Ще зависи.
Гледай Ворпалският меч да ти е подръка
на Ведрикия ден.
Изглеждаш толкова истински.
Понякога забравям, че това е сън.
Ще престанеш ли?!
Винаги съм харесвал тази шапка.
Здравей, Чес.
Тъй като вече няма да ти трябва,
имаш ли нещо против да ми я завещаеш?
Как смееш!
Това е официална екзекуция. Трябва да изглеждам добре.
Жалко за екзекуцията.
Надявах се да видя как танцуваш Фатървакен.
Танцувах го доста добре, нали?
Наистина харесвам шапката ти.
Аз бих я носил при всеки подходящ случай.
Обичам утринните екзекуции, а вие?
Да, Ваше Величество.
Бих искал да остана с шапката. - Както желаеш.
Стига вратът ти да се вижда.
Аз съм след теб.
Отсечи му главата!
Не мога да гледам!
Добро утро на всички!
Чес, куче такова!
Мадам... Вие сте мамена безмилостно
от надутите подлизурковци, с които се заобикаляте!
Какво е това? Не съм само аз, Ваше Величество!
Фалшив нос! Как не те е срам!
Мен ли? Ами огромното шкембе, с което така се гордееш?
Лъжци! Мошеници! Фалшификатори!
Отсечете им главите!
Всички потискани и поробени от Червената кралица,
борете се за свободата си!
Надигнете се срещу Червената кралица!
Долу Грабохванската глимба!
Пуснете птицата Джубджуб!
Ти беше прав, Стейн.
По-добре е да се страхуват от теб.
Хайде, момчета! Бързо!
Побързай, Мали! Хайде...
Подгответе Джабъруоки за битка. Отиваме на гости на сестричката ми.
Надявах се вече да имам герой.
Защо не посечете Джабъруоки сама?
Сигурно имате нужната сила.
Дала съм клетва да не нараня нито едно живо същество.
Идват ни гости.
Погледни, Беярд.
Биел!
Радвам се да те видя! Мислех, че...
Аз също, но не го направиха. Все още съм тук и съм цял.
И съм много доволен, че те виждам.
Щях да съжалявам, ако не те бях видял отново.
Особено сега, когато си в оригиналния си размер.
Чудесен размер! Великолепен! Идеалният размер за Алиса!
Шапкарю... - Размер... Фес... Добре съм.
Къде е шапката ти?
Чешър! - Как е ръката ти, скъпа?
Заздравя.
Сбогом, мила шапчице!
Знаеш ли защо гарванът прилича на писалищна маса?
Нека си помисля.
Знаеш кой ден е утре, нали?
Ведрикият ден. Как бих могла да забравя?
Иска ми се да се събудя.
Още вярваш, че всичко това е сън? - Разбира се!
Всичко е плод на въображението ми.
И това означава, че аз не съм истински.
Страхувам се, че да. Ти си плод на въображението ми.
В мой стил е да сънувам някой, който е наполовина луд.
Да, да... Но и ти трябва да си наполовина луда, за да ме сънуваш.
Сигурно е така.
Ще ми липсваш, когато се събудя.
Кой ще стане герой в името на Бялата кралица?
Това ще съм аз.
Ти не си много силен в изчезването. Трябва да съм аз.
Аз ще го направя.
Не, аз. - Не, аз.
Няма как друг да го посече.
Не е ли Алиса, не умира.
Не е важно какво искат другите.
Ти трябва да решиш сама.
Защото когато се изправиш срещу онова същество,
ще бъдеш сама.
Нищо не се постига със сълзи.
Абсолем?
Защо си с главата надолу?
Достигнах края на този живот.
Ще умреш ли? - Ще се трансформирам.
Недей! Трябва ми помощта ти. Не знам какво да направя.
Не мога да ти помогна, ако не знаеш коя си, глупачке.
Не съм глупава!
Казвам се Алиса и живея в Лондон.
Майка ми се казва Хелън, а сестра ми е Маргарет.
Баща ми беше Чарлс Кингсли.
Той имаше визия за света
и нищо не можеше да го спре.
А аз съм негова дъщеря. Аз съм Алиса Кингсли.
Алиса, най-накрая!
И предния път схващаше много бавно.
Наричаше това място "Страната на чудесата".
Страната на чудесата...
Как се наричаш? - Алиса.
Ще те отведа при Заека и Шапкаря. Но само това.
Тя е правилната. Сигурен съм!
Такъри, не на масата, ако обичаш. Пийни си чай, скъпа.
Ти не си Абсолем. Аз съм Абсолем. Глупаво момиче!
И какво е това? - Аз съм Туидълди, а той е Туидълдъм.
Напротив! Аз съм Туидълдъм, а той е Туидълди.
Би трябвало да си спомня това от предишния път.
Става все по-любопитно.
Не е било сън... Било е спомен.
Цялото това място е истинско. Както и вие с Шапкаря.
И Джабъруоки.
Помни, Ворпалският меч знае какво иска.
Ти трябва само да се държиш за него.
Сбоггод, Алиса. Може би ще се видим в някой друг живот.
Здравей, Ирасебет. - Здравей... Мирана.
На този Ведрик ден Червената и Бялата кралици
ще изпратят своите герои да се сражават от тяхно име.
О, Раси... Не е нужно да се бием.
Знам какво правиш!
Мислиш, че като мигаш с красивите си малки очички
и аз ще се разтопя също като мама и татко.
Моля те...
Не! Короната си е моя! Аз съм по-голямата!
Джабъруоки!
Невъзможно е.
Само ако не вярваш, че е възможно.
Понякога вярвам в шест невъзможни неща преди закуска.
Това е великолепен навик.
Но ти предлагам точно в момента
да се концентрираш върху Джабъруоки.
Къде е героят ти, сестричке?
Ето ме.
Здравей, Хъм.
Шест невъзможни неща... Преброй ги, Алиса!
Първо - има отвара, която може да те смали.
Второ - има торта, от която порастваш моментално.
Е, мой стари неприятелю... Отново се срещаме на бойното поле.
Ние не сме се виждали. - Не говоря на теб, нещастни носачо.
Говоря на моя древен враг - Ворпалския меч.
Стига приказки!
Три - животните могат да говорят.
Четири, Алиса!
Котките могат да изчезват.
Пет...
Страната на чудесата съществува.
Шест,
аз мога да посека Джабъруоки.
Шапкарят се намесва! Отсечете му главата!
И ти отсичам главата!
Убийте я!
Вече не служим на теб, Грамаданска глава.
Как смееш! Отсечете му главата!
Ирасебет от Кримс,
престъпленията ти срещу Долната земя заслужават смърт.
Но това противоречи на моята клетва.
Затова ще бъдеш заточена в Голямата пустош.
Никой няма да бъде мил с теб, никой няма да ти говори.
Няма да имаш нито един приятел.
Ваше Величество, надявам се, че за мен няма да има наказание.
Само едно, Илосович Стейн.
Ти ще бъдеш заточен с Ирасебет
от днес до края на Долната земя.
Поне ще бъдем заедно.
Ваше Величество! Моля ви! Убийте ме! Моля ви!
Не ти дължа никаква милост.
Отсечете ми главата! - Искаше да ме убие!
Ваше Величество... - Искаше да ме убие!
Моля ви, вземете главата ми! - Да ме убие!
На Ведрикия ден! Охей! Охой!
Какво прави? - Това е Фатървакен.
И кръвта на Джабъруоки... Имаш вечната ни благодарност.
За това, което направи за нас.
Това ще ме върне ли у дома? - Ако желанието ти е такова.
Можеш да останеш.
Каква идея... Луда, шантава, прекрасна идея!
Но не мога.
Трябва да отговоря на някои въпроси. И да свърша някои неща.
Ще се върна, преди да разбереш, че съм тръгнала.
Но няма да ме помниш.
Разбира се, че ще те помня! Как мога да те забравя?
Шапкарю, защо гарванът прилича на писалищна маса?
Нямам никаква представа.
Сбоггод, Алиса.
Остави ме и избяга, без да ми отговори.
Без съмнение, се е притеснила.
Господи!
Добре ли си? - Какво стана?
Паднах в дупка и си ударих главата.
Съжалявам, Хамиш... Не мога да се омъжа за теб. Ти не си мъжът за мен.
А пък и имаш проблеми с храносмилането.
Обичам те, Маргарет! Но животът си е мой и аз решавам.
Радвай се, че сестра ми ти е съпруга, Лоуел.
Знам, че ще се отнасяш добре с нея. Ще те наблюдавам отблизо.
Няма никакъв принц, лельо Имоджен.
Трябва да отидеш на лекар за халюцинациите си.
Аз обичам зайците, особено белите.
Не се тревожи, майко! Няма да пропилея живота си.
Напомняте ми за две смешни момчета, които срещнах насън.
Мен ме пропусна. - Не съм, сър.
С вас ще поговорим по работа.
Да отидем в кабинета ми?
О, и още нещо...
Баща ми искаше да разшири търговията към Суматра и Борнео,
но аз гледам още по-надалеч.
Защо да не отидем чак в Китай?
Огромна страна с богата култура. А ние имаме база в Хонконг.
Представяте ли си да бъдем първите, които ще търгуват с Китай?
Ако ми го беше казал друг,
щях да му кажа, че си е загубил ума.
Но и преди съм виждал този поглед.
Е... Щом няма да ми ставаш снаха,
защо не започнеш работа в компанията?
Здравей, Абсолем.
АЛИСА В СТРАНАТА НА ЧУДЕСАТА