Najhlbšie Peru.
Rozľahlá a neprebádaná divočina zahalená tajomstvom.
Ale len doteraz.
Pretože moji kolegovia geografi ma poverili,
aby som opustil rodinu a pohodlie domova,
a vydal sa na objaviteľskú výpravu.
Vyrazil som naľahko a vzal si len to najnevyhnutejšie,
ako mapy, zásoby, stolnú časomieru a cestovné papiere.
Až nakoniec, hlboko v pralese som pozoroval niečo výnimočné.
Doposiaľ neznámy druh medveďa.
Je načase zaistiť exponát do múzea!
Myslel som, že je koniec, že nastala moja posledná hodina.
Ale ten medveď mi zachránil život.
Vzal ma do džungle a ukázal mi svoj svet.
A na oplátku som mu ja predstavil ten náš.
To je ďalekohľad...
...ďalekohľad po mojom starom otcovi.
Nie! Nedotýkaj sa toho!
Prestaňte.
To je mydlo, to by som nejedol, skús radšej toto.
Toto je marmeláda.
Natiera sa s ňou toast, či sendvič...
...alebo sa dá vypiť.
No vidíš, toto je Londýn.
- Odtiaľ pochádzam. - Londýn.
Bože môj.
Teraz skús "Popocatépetl".
Časom som sa s medveďmi spriatelil a dal im mená.
Samičke po mojej milovanej matke.
A samčekovi po exotickom boxerovi, ktorého som spoznal v bare.
A nakoniec nastal čas vrátiť sa k žene a dcére, a predstaviť svetu môj objav.
Zbohom, Lucy, zbohom, Pastuzo!
A ak sa niekedy dostanete do Londýna, tak sa vám tam dostane vrelého privítania.
Tieto dva medvede mi dali veľa,
ale rozmýšľam nad tým, či som niečo dal aj ja im.
PO MNOHÝCH ROKOCH
Marmeláda!
Sú zrelé, zrelé!
Konečne dozreli!
Teta Lucy, strýko Pastuzo!
Nikdy neuhádnete...
Preklad: MatthewP27 Korekcia: retkvi www.titulky.com
Dobré ráno, teta Lucy.
Dobré ráno, ty môj hurikánik.
Prečo sa sem vždy musíš prihnať, ako nejaká živelná pohroma?
Strýko Pastuzo, sú zrelé.
- Dnes je marmeládový deň! - Marmeládový deň!
- Čo myslíte, pane? - Hej!
Marmeládový deň!
No tak, upokojte sa vy dvaja. Nie je sa kam ponáhľať.
Buď tam hore opatrný. A tie laby daj preč z môjho klobúka!
Dobre.
Marmeláda.
Jeden sendvič obsahuje všetky vitamíny, ktoré medveď potrebuje na celý deň.
Úžasné!
A recept tvojej tety Lucy je to, že to dochutíš Beflatelom.
Keď pôjdeme do Londýna, tak mu musíme vziať aspoň kačku.
Toho by som sa nebál. O tej ceste už rozprávame 40 rokov.
- Jedného dňa... - Prečo by sme niekam chodili,
keď žijeme na tom najlepšom mieste na svete?
Dávaj pozor!
Vravel som ti, aby si bol opatrný.
- Vráť mi klobúk. - Áno, ale strýko...
Bez rečí.
Asi si tu musím vybudovať väčší rešpekt.
Trápne... Ale chutné.
Dobré rady pre cudzinca v Londýne.
Tretia lekcia:
Stmieva sa a vy na ulici prechádzate okolo chodca.
- Zdvorilo ho pozdravte. - Dobrý večer.
Ďalej pokračujte rozhovorom o počasí.
Dnes je poriadny lejak.
Viete, že Londýnčania majú 107 spôsobov ako vyjadriť, že prší?
Je tam ešte sendvič?
Posledný, ale ten ti nedám. Múdry medveď si vždy nechá jeden sendvič v klobúku
pre každý prípad.
To je ale sprcha. Riaďte sa týmito pravidlami
a v Londýne sa budete cítiť ako doma.
- Lucy! - Zemestrasenie!
Rýchlo do úkrytu!
- Teta Lucy! - Len choď ďalej!
Si v poriadku?
Strýko Pastuzo!
Pastuzo!
Strýko Pastuzo!
Teta Lucy...
Čo budeme robiť?
Neukazuj sa dokým nebudeš v Londýne.
Ty so mnou nejdeš?
Som už príliš stará a unavená na takú ďalekú cestu.
Tak čo budeš robiť?
O mňa sa neboj.
Budem v bezpečí v penzióne pre medvede na dôchodku.
Ale ty máš ešte celý život pred sebou,
nájdeš si nový domov, v Londýne.
Ale... Ale ja tam nikoho nepoznám.
Čo ak nemajú radi medvede?
Vieš, kedysi bola v cestovateľovej krajine vojna.
Tisíce detí odtiaľ odchádzalo do bezpečia.
Nastupovali do vlakov s takýmito tabuľkami.
A cudzie rodiny ich prijali a ľúbili, ako svoje vlastné.
Nemohli zabudnúť, ako sa správať k cudzincom.
Dávaj si pozor, môj milý.
Správaj sa slušne.
Veľa šťastia.
ZÁSOBY NA CESTU
Londýn.
Čo teraz? Jasné...
Dobré ráno.
Dnes je pekne, všakže?
Dobrý deň. Hľadám si nový domov.
Haló?
Prepáčte mi.
Môžete mi niekto poradiť, kde nájdem domov?
Hocikto?
Žiadame cestujúcich, aby svoju batožinu nenechávali bez dozoru.
Podozrivé predmety budú odstránené a zneškodnené.
Tak pozor.
Ahoj.
Si hladný?
Ja som tiež.
A ostalo mi len toto, a to je len pre prípad núdze.
Tak tu máš.
Tak to som nemal.
No tak. Nemôžem vám to dať všetkým.
Len choďte odo mňa preč.
Nechajte ma.
- To bola nuda. - Mrzí ma, že vás to nebavilo,
ale mal som voľno, a mne osobne sa páčilo múzeum Viktoriánskej doby.
Aspoň sme strávili trochu času ako rodina.
A naučili sme sa veľa o vlne.
- Tebe sa to páčilo, Buchtička? - Volám sa Judy, a ušlo to než si skočila do jazera.
Tak sme sa okúpali, na to je predsa určené.
- Ale nie nahá! - No, zabudla som si plavky.
Jonathan, prestaň skákať. 7% detských úrazov vzniká pri skákaní.
- Ale ak mám byť astronaut... - Ale ty ním nebudeš.
Môžeš byť čím chceš.
- Nebezpečenstvo. - Čo?
Nedívajte sa tam, je tam nejaký medveď a asi niečo predáva.
- Dobrý večer. - Nie, ďakujeme.
Ach jaj...
Musím robiť niečo zle.
- Ahoj, medvedík. - Mary!
Dobrý večer.
To dnes leje ako z krhly, však?
Áno.
Mama!
Prepáč, že sa pýtam, ale nemal by si byť doma?
Áno, mal by som byť. Ale neprišiel som na to, ako si domov nájsť.
A kde máš rodičov?
- Zomreli, keď som bol ešte malý. - A je to tu.
- Ostala mi už iba teta. - A kde je?
- Je v hlbinách Peru. V penzióne pre staré medvede. - Jasné, určite.
- Ako si sa sem dostal? - Skrytý v záchrannom člne.
Super.
Jedol som marmeládu. Vedeli ste, že medvede zbožňujú marmeládu?
- PROSÍM POSTARAJTE SA O TOCHTO MEDVEDÍKA. ĎAKUJEM. - Aký si druh medveďa?
Som veľmi vzácny medveď, veľa nás už nezostalo.
A čo budeš robiť?
No, uvažoval som nad tým, že by som sa vyspal v tamtom koši.
Veľmi múdro, poďme.
Čo keby sme ti pomohli?
To budem rád. A neobťažuje vás to?
Iste, že nie. Povedz, drahý.
Vôbec nie.
Je to výborné.
A ako sa voláš?
- Majú vôbec medvede mená? - Samozrejme, ja sa volám:
Ako prosím?
Iste.
Do toho.
Skúste to.
Pekne z hrdla.
Pán Brown, to je veľmi škaredé slovo.
Konečne.
Počkajte na mňa.
- Príde po neho niekto? - Všetci majú zavreté, musíme ho zobrať k nám.
- V žiadnom prípade. - Ale oci...
Jonathan, to stačilo.
Je tak strašne trápny.
- Nemôžeme ho tu nechať. - Ale môžeme.
On nie je naša zodpovednosť.
Je mladý a potrebuje pomoc, Henry.
Len na jednu noc.
Než pre neho nájdeme vhodnejší domov.
- Tak dobre. - Super!
Ak dovolíš... Prepáč, ale ani neviem ako sa voláš.
Mám meno v medvedčine a výslovnosť robí ľuďom problémy.
- Znova nezrelá. - A meno v angličtine?
Moje meno po anglicky?
Napríklad?
Pozri, Henry, to je skvelé!
- Chceš ho volať Kečup? - Nie. - Medvedík Kečup?
- Paddington. - Paddington?
Paddington?
Paddington.
Paddington!
Prepáčte mi. Páči sa mi to.
Takže, Paddington, nechceš ísť s nami domov?
Prečo ste išli cez celé mesto?
Ten mladý medveď mi povedal, že je prvý raz v Londýne,
tak som mu chcel ukázať pamiatky. Mal by byť príkladom.
- Nechajte si výdavok. - Hlavu hore, nemračte sa!
Poď, Paddington.
Áno.
Toto... Toto je úžasné!
Poviem vám, už som si myslel, že mi domov nikto neposkytne, ale toto,
je zrelé, toto mi vyhovuje.
Som vám veľmi vďačný.
My sme ti neposkytli domov.
Si tu len na noc.
Vieš, keď do tejto krajiny príde mladý človek,
tak sa nenasťahuje hneď k prvej rodine, ktorú stretne.
- Potrebuješ poručníka. - A to je čo?
Je to dospelý človek, ktorý ťa ubytuje a stará sa o teba.
Presne ako vy.
Áno, dá sa to tak povedať.
Ale nie ste to vy.
Nie, to nerobíme.
Ale robí to niekto koho poznáš.
Ale čo ak nikoho nepoznám?
V tom prípade ťa naše úrady umiestnia do niektorého štátneho zariadenia.
Čože? Do sirotinca?
SIROTINEC
Nie, nie do sirotinca.
Bude to skôr ústav pre mladých jedincov, ktorých rodičia bohužiaľ zomreli.
ÚSTAV PRE MLADÝCH JEDINCOV, KTORÝCH RODIČIA BOHUŽIAĽ ZOMRELI.
- A čo ten cestovateľ? - Kto?
Navštívil nás v hlbinách Peru vravel, že sme tu vítaní.
Sláva! Ako sa volá? Môžeš ísť hneď.
Jeho ľudské meno neviem.
Vtedy teta so strýkom ešte ľudskú reč neovládali, tak ho volali:
Koľko cestovateľov mohlo byť v Peru?
- Možno by sme ho mohli nájsť. - Bez mena? Nerob si nádeje.
No nič, ideme do pyžama.
A Jonathan? Nebež.
- Neboj sa Paddington, nájdeme ho. - Ďakujem.
Pozrieme sa do encyklopédie. Ale zrejme sa chceš najprv osviežiť.
- Prosím? - Vieš, použiješ kúpeľňu.
To ľudia robia po dlhej ceste.
No, tak ak to robievajú ľudia, tak by som to tiež skúsil.
- Po schodoch. - Myslíte, aha, schody.
Celkom dobre, ale netradične.
- Si v poriadku? - Áno.
Dobrý deň, tu je Henry Brown, Windsorské záhrady.
Rád by som si upravil poistenie domácnosti.
Viete, budeme tu mať na jednu noc hosťa, medveďa.
A tak by som sa rád pripoistil, pre prípad... Áno, medveďa.
Nie, živého.
Má asi tak meter. Grizzly? Ten asi nie.
Ale neviem aký býva ráno.
Takže koľko by to stálo?
Dnes budú padať sekery. Bude strašná búrka.
V rádiu hovorili, že nás obíde.
No to rádio... Cítim to v kolenách, tie neklamú.
- Pani Birdová, je u nás medveď. - Iste.
- Naozajský medveď z Peru. - To je pekné, zlatko.
Nevyzeráte prekvapene.
Odkedy vymysleli mikrovlnnú rúru, tak ma už nič neprekvapí.
Ale aj tak ti neverím.
Ďakujeme, že čakáte, váš telefonát je pre nás priemerne dôležitý.
A kde bude spať?
V mojej izbe nie, je to on.
- Aj Tony je on. - Sklapni.
- Tonyho by si v izbe určite prijala. - Kto je Tony?
- Varujem ťa! - Je to jeden chlapec, ktorého miluje.
Nie. Vážne, zlato?
To stačí!
Môžem sa s ním stretnúť?
Môžem sa s ním stretnúť? Zlatko?
V poriadku, bude spať u mňa.
Medveď v izbe spať nebude. Pôjde na povalu a všetci sa pozamykáte.
Nenašla som tu nič o cestovateľovi, ktorý bol v Peru.
- Isteže nie. - Prečo?
Celé si to vymýšľa.
Len sa snaží zapôsobiť na mamu.
Henry, to nie je fér.
- Je to fér. Dotiahla si sem túlavého medveďa. -Hej!
- Je to trápne. - Tiež by si to urobila, presne tak ako ja.
Čo to robíte?
- Ženie sa búrka. - Vy a vaše kolená.
Jedna vec je istá, pani Birdová, že v dome pršať nebude.
Nie.
Je to tu.
- Je tam pán Brown? - Áno, tu som.
Áno, to beriem.
Nie, nie, nie, netreba, aby ste mi čítali podmienky.
Chcem aby to bolo vybavené čo najskôr.
Nie, nechce sa mi čakať!
Paddington!
Čo sa tam deje?
Nič. Mám tu len nepatrný problém so zariadením.
Počasie ako pre kačice.
To bolo úžasné.
Milá teta Lucy,
dorazil som do Londýna.
A zatiaľ pršalo, spŕchlo, lialo a prišla potopa.
A chýbaš mi.
Londýn je iný, než sme si mysleli.
Takmer nikto sa nezdraví, ani nenosí klobúky.
Už sa nestačí postaviť na stanicu a nájsť si domov.
Neviem si predstaviť ako si medveď môže nájsť domov v takom veľkom a chladnom meste.
Našťastie som spoznal Brownovcov, ktorí ma nechali spať na povale
Majú krásny dom, ale nebudem tu smieť s nimi zostať.
- Už viem čo, okamžite ho odovzdáme úradom! - Ale čo ten cestovateľ?
Nijaký cestovateľ nebol!
A ja nemienim rodinu ohrozovať, kým sa ty pustíš do nejakého pátrania.
Hneď zajtra ráno z domu odíde!
Brownovci sú veľmi zvláštny kmeň.
Pán Brown je tzv. rizikový analytik.
Hovorí, že keď je v dome medveď,
tak pravdepodobnosť katastrofy sa zvyšuje o 4000%.
Pani Brownová ilustruje dobrodružné knihy.
Tá najnovšia sa odohráva v londýnskych kanáloch a chodbách.
Lenže teraz nevie ako ďalej, keďže sa nevie, ako má hlavný hrdina vyzerať.
Vie ale vymýšľať prezývky pre svoju dcéru Judy,
ako zlatíčko, chrobáčik, alebo...
Pokladník? Ahoj, zlato. Zajtra sa chystám do podzemných kanálov,
a chcela by som vedieť, či sa pridáš.
Ak chceš, tak sa k nám môže pridať aj Tony.
A prečo by som niekoho brala medzi splašky?
Zlato, nie sú to splašky. Je to podzemný labyrint,
s ktorým sa môžeš dostať hocikde do mesta.
- Je to čudné, smradľavé a je to trápne. - Iste.
Judy trpí vzácnou chorobou, ktorá sa volá "pocit trápnosti".
Chodí s chlapcom, ktorý sa volá Tony, ale nechce ho priviesť domov.
- Takže kedy ma vezmeš k vám? - Také niečo sa nikdy nestane.
Učí sa po čínsky.
Poviete mi, prosím, ako sa dostanem do obchodnej štvrte?
Aby mohla ujsť z domu a založiť si vlastný podnik.
Bol som obvinený zo zneužitia informácií a potrebujem právneho zástupcu.
Jonathan chce byť astronautom až vyrastie.
Minulý rok vyrobil raketové topánky.
Tri, dva, jedna...
A odvtedy sa môže hrať iba s bezpečnými výchovnými stavebnicami po otcovi.
Brownovci žijú v dome s pani Birdovou.
Jej manžel bol námorník a ona chce mať všetko "tip top".
Zajtra ma zavezú na úrad a potom ma ubytujú v niečom, čo nie je celkom sirotinec,
ale zrejme to nebude taký domov o akom sme spolu snívali.
Nemôžeš spať?
Ani ja.
- Rád by som našiel cestovateľa. - Viem Paddington.
Ale o anglickej expedícií do Peru som nikde nenašla ani stopy.
Ale ten cestovateľ existoval, pani Brownová.
Strýkovi dal tento klobúk.
- Ten bol cestovateľov? - Áno, prečo?
Mám priateľa, ktorý vlastní starožitníctvo
a vyzná sa vo všetkých starých veciach.
Možno by nám pomohol cestovateľa nájsť.
To by bolo úžasné. Ale pán Brown hovoril, že...
O pána Browna si nerob starosti. Pokiaľ nejde o neho, tak pôjdeme na úrad.
Nemôžem čakať na to, že ti nájdeme domov.
A teraz sa vyspi, dobre?
Dobrú noc.
Zajtra nájdeme cestovateľa.
S láskou Paddington.
PS: Tak sa teraz volám.
PRÍRODOVEDNÉ MÚZEUM
Dobrý večer, Krant.
Pani riaditeľka.
Ďalšia bedňa so zvieratami?
Poďme dnu.
Áno.
Ty budeš dokonalým prírastkom do našej expozície.
- Nebojíte sa, že sa ľudia začnú pýtať? - Vôbec nie.
Pokiaľ ide o tých hlupákov čo toto miesto vedú,
tak nikdy by im nenapadlo, že by som vypchala zviera.
Avšak mne nestačí starať sa o zaprášenú zbierku.
Chcem do nej pridať exponát podľa svojho výberu.
- Dnes bolo v prístave zvláštne zviera. - Áno?
Áno.
Bol som na obchôdzke ako vždy a všimol som si na palube lodi niečo lepkavé.
Boli to zvieracie stopy.
Niečo to zviera donútilo aby sa ukrylo v záchrannom člne.
Muselo tam prečkať dlhú cestu z Peru.
A celý čas sa kŕmilo marmeládou.
Povedal si marmeládou?
- A čo je s ním? - Unikol s poštou.
Áno.
- Išiel som za ním k stanici Paddington. - Dobre.
Ale potom mi zmizol.
- Prepáč. Ale ten tvor je pre mňa veľmi dôležitý. - Prečo?
Je ohrozený?
Teraz je.
Viem, všetci máte radi marmeládu. Ale toto je môj sendvič.
Vy tie ušné kefy používate na čistenie zubov, pán Brown?
Podivný zvyk.
Pekný deň.
Úžasné.
Jonathan, to nech ti ani nenapadne.
34% z raňajších úrazov sa stáva na zábradliach.
- Ale Paddington... - Paddington ma nezaujíma.
- Čo je, miláčik? - Moja kozmetika je zničená.
No, nepáči sa mi keď používaš toľko chemikálií, zlatko.
Dokážu totálne zničiť pleť.
- Dobré ráno, Judy. - Ahoj.
- Prečo je môj otec taký suchár? - Je to pre tvoje dobro.
- Buďte k sebe milí. - Len som si chcela umyť tvár.
Lepšie?
Pohnite nech nezmeškáte školu.
Včera večer bol u vás blázinec, Brown.
- Zdravím, pán Curry, nechceli sme rušiť. - Dobré ráno.
- Nás ešte nezoznámili. - Pán Curry, toto je Paddington.
- Je medveď. - Všimol som si.
- Asi si ďaleko od domova. - Som z hlbín Peru.
Nemusíte sa báť, pán Curry, odchádza.
To dúfam.
Nechcem aby ma budila nejaká domorodá hudba.
- V škole o Paddingtonovi nehovor. - Prečo nie?
Pred všetkými sme dosť čudní aj bez medveďa.
Dobrý deň.
Kde je ten medveď?
Tak počúvaj, na každom nástupišti sú zločinci vrahovia a zlodeji.
- Takže sa nás nasleduj a rob čo poviem. - Platí.
Ďakujem vám,
pane.
Teraz k vážnym veciam. Vytlačil som ti adresu úradu.
- Laminované. - To sú len šupky od banánu...
Ďakujem ti, zlatko. Viem presne kam idem.
- Kde je Paddington? - Čo?
- Paddington? - Paddington? - Paddington! - Paddington!
PSY MUSIA BYŤ NARUKÁCH
Cítim sa dobre.
Vedel som, že by som mohol.
Cítim sa dobre.
Vedel som, že by som mohol.
STOJTE NA PRAVEJ
Tak dobre, tak dobre, mám ťa.
Paddington?
Paddington!
- Tu som! - Idem.
Tento patrí mne, ďakujem.
Tento bude zrejme váš.
Vieš ty čo Paddington?
To starožitníctvo nie je ďaleko. Pôjdeme pešo.
STAROŽITNÍCTVO
- Pani Brownová, poďte. - Vy budete pán Gruber.
A vy budete mladý džentlmen, ktorý vlastní pozoruhodný klobúk.
Poďte dnu, pripravil som občerstvenie.
Každý deň príde presne o jedenástej a donesie mi spásu.
Presne ako vlak, na ktorý som pred niekoľkými rokmi nastúpil.
- Naozaj? - No áno, vieš,
v mojej vlasti bolo vtedy veľa problémov.
Tak ma moji rodičia poslali na druhý koniec Európy.
Nebol som viac starší ako ty teraz.
Bolo ťažké nájsť si domov?
Vtedy sa o mňa postarala teta.
Pán Gruber?
Ale potom som zistil, že domov je viac než len strecha nad hlavou.
Moje telo sa udomácnilo rýchlo
ale môjmu srdcu to trvalo o niečo dlhšie.
Ale teraz by som sa rád pozrel na tvoj klobúk.
Ďakujem vám.
Neobvyklá farba.
Je ťažké povedať koľko z toho je pôvodná farba koľko
marmeláda?
Môj strýko vždy nosieval v klobúku sendvič pre každý prípad.
Ty si robíš srandu. Výborný nápad.
Keď sa pozrieme bližšie tak vidíme, že...
Zdravím.
- Počkajte! - Takže, pán Grumber...
- Paddington! - Ten pán stratil peňaženku!
- Kde je? - Dávaj pozor!
Stojte!
Vráťte sa!
Čo to robí?
Prepáčte.
S dovolením!
Len chcem vrátiť stratený majetok!
Prepáčte!
Nejaký policajný medveď.
Ty!
Čo si myslíš, že robíš?
Len chcem vrátiť stratený majetok.
Vypadni odtiaľto!
Daj môjmu psovi pokoj!
Tu Charlie Delta, kolega má problémy, potrebujeme posily.
O 100 metrov vľavo je medveď.
Mám vašu peňaženku!
Je to celkom zábava.
V zimnej rozprávke nájdeme Shakespearov najslávnejší rečnícky pokyn:
"Odchádza prenasledovaný nepriateľom..."
- Paddington. - Paddington?
Tu je vaša peňaženka.
Páni, máte ich veľa.
To rozhodne má.
Nie, nechápete. Len som chcel pánovi vrátiť majetok.
Ahoj, Judy.
- Ty ho poznáš? - Je úžasný.
- Áno, volá sa Paddington. - Ďakujem vám.
Ďakujem.
Si hrdina!
Oh, to nie som. To by urobil každý medveď.
Ani neviem ako ti poďakovať.
Ten zloduch v našej štvrti okrádal ľudí už celé týždne.
- Výnimočný čin. - Mal som čas a preskúmal som tvoj klobúk.
- Zistil som, že toto nie je obyčajný klobúk. - Nie je? - Nie.
Táto značka znamená, že ho vyrobili v spolku geografov.
- Čo to znamená? - Že bol vyrobený v starom spolku cestovateľov.
Choď to tam navštíviť a ak sa na teba usmeje šťastie
tak by ti mali povedať komu patril.
Dobre.
- Koľko je v tom bielkovín? - V kekse? - V kekse.
0,5 gramu.
Správne.
A koľko sacharidov?
- V jednom? - V jednom. - V jednom je...
- 7,7 gramu. - Áno.
A koľko sodíka?
- To som vedel... - Určite?
- Zisti mi to. - Najprv hádaj.
Je to on...
Po tých všetkých rokoch je to naozaj on.
Čoskoro budeš vypchatý, medveď.
Vravela si jednu noc. Jednu!
- Viem... - Sľúbila si, že ho odovzdáš úradom.
- To som nesľúbila. - Rozhodne si to naznačila.
Viem, ale hovorí pravdu, ten cestovateľ žil.
- Čo robíš? - Prejavujem neústupnosť.
- S tým dýchaním? - Aj s tým dýchaním.
Drahý, stačí keď ho vezmeme do spolku geografov...
- A dosť! - A tu je vztýčený prst.
- Už sme pre neho urobili dosť! - A teraz hlas.
- Teraz si ho zoberiem na starosť. - Ty si ho berieš na starosť? - Áno.
Paddington je hrozbou pre našu rodinu.
Jonathan je už aj tak dosť nezodpovedný, nie to ešte aby sa tu potulovala divoká šelma.
Ahoj, Paddington. Čítal si noviny?
CHLPATÝ POLICAJT
Si tu len jeden deň a už si slávny.
Mrzí ma ako som sa k tebe správala.
Som v novej škole a tak som nechcela aby si mysleli, že som čudná.
Tomu rozumiem, Judy. Nie je ľahké byť niekde nový.
Nie, je to len...
Do ucha si vopchal moju zubnú kefku!
V skutočnosti je domov iný aký si ho predstavujeme.
Jeho si nevšímaj. Otec bol vždy nudný a otravný.
To si nemyslím. Aj otec dokáže prekvapiť.
A čím?
Keď som ho spoznala tak bol úplne iný človek.
To je ono!
NEMOCNICA
- Dúfam, že sa to nezmení. - Nikdy sa to nezmení, zlato.
Ideme mať dieťa!
Keď sa muž stane otcom tak sa s ním urobia zvláštne veci.
Opatrne, prosím, nesiem dieťa.
Odstúpte, prosím, mám tu dieťa.
Dajte preč tie kvety, ten peľ jej môže uškodiť!
- Kde máš motorku, drahý? - Kúpil som auto. - Čože?
Je dosť béžové, nie?
Béžová je neutrálna farba, nastúp.
Váš otec vás má oboch veľmi rád.
Dajte mu šancu, môže vás prekvapiť.
Možno by ste mali s otcom začať odznova.
Asi som neurobil ten najlepší dojem.
Neuraz sa ale čo keby sme tvoj výzor trocha scivilizovali?
Tak moment. Nehovoríš dúfam o...
Je studená!
- Je to až tak zlé, Paddington? - Je to zlé!
Som totálne mokrý. Prečo máte lejak aj v dome?
Pretože sme rodičia a musíme svoje deti chrániť.
Veď chránime.
- Kričia! - Nie, drahý, takto znie smiech.
Vietor!
Horúci vietor!
Až príliš horúci!
Nepáči sa mi to.
Dúfam, že po tom všetkom nevyzerám dive.
- Ale vyzeráš. - Až moc.
Tak potom mi dajte kefu.
Tu ho máme.
To je môj starý kabát.
Popravde pôvodne bol môj.
A ešte pred tým bol môj.
- Naozaj, pán Brown? - Fakt?
Išiel s ním prvý krát do školy.
Je krásny.
Sú tu drevené gombíky na moje labky.
A tieto priehradky na sendviče sú skvelý nápad.
Musím uznať, že ti pristane.
Neveril som, že by sa mi páčil ľudský kabát ale...
Si v ňom ako člen rodiny.
Všakže Paddingtona neodovzdáš úradom, oci?
Zájdeš do spolku geografov.
Áno, dobre. Uvidíme čo nám povedia.
- Ale ak nič nezistíme... - Tomu neverím.
Ďakujem vám veľmi pekne, pán Brown.
Určite vozievate veľa čudných zákazníkov.
Ani si neviete predstaviť.
Vozil som už biskupov, kúzelníkov, medvede, nahé ženy...
- Hovoríte medvede? - Áno, jedného som viezol včera.
Fascinujúce. Zrejme neviete kam ste ho viezli?
- To nemôžem prezradiť. - Prečo?
Je to proti nášmu kódexu.
Čože?
Taxikársky kódex. Skladáme prísahu mlčanlivosti.
Viete ako lekári, kňazi, stredovekí rytieri...
Určite ma chápete. Však?
Samozrejme.
Teraz ti prestavím môj kódex.
Keď mi niekto nedá to čo chcem tak mu odstránim časti tela.
A začnem chlpmi v nose.
A potom prejdem k niečomu väčšiemu.
To je môj kódex a vždy ho dodržím.
Aj ty dodržiavaš ten svoj?
To vlastne nie je ani kódex.
Nie?
Je to skôr len odporúčanie ale nezáväzné.
Tak mi potom povedz, že kde si zaviezol toho medveďa?
- Na Windsorské záhrady. - Ďakujem.
Ale v tomto čase by som tam nešiel západným obchvatom ale...
- Ahoj, Paddignton. - Ahoj, Jonathan.
- Ďakujem. - Maj sa Paddington.
Dovidenia. A prajem vám pekný deň.
Tie francúzske sendviče sú skvelé, pani Birdová.
Sú veľmi exotické.
Čo tam tak dlho robíte?
Dajte mi sekundu.
Ste tam 47 minút. Buď máte veľmi dlhý telefonát alebo
do tejto búdky umiestňujete nepovolený propagačný materiál.
Je mi to nesmierne ľúto.
Ahoj,
Ty si tá, ktorú hľadám.
- Ale vyzerá to... - Je to v poriadku, madam.
Prepáčte, že som vás vyrušil ale
všímam si veci, ktoré sa v tomto okolí dejú.
A motajú sa tu podozrivé osoby.
Poďte, nech to už máme za sebou.
Je tu aj medveď. Veľmi nepríjemný tvor.
Ak vás to zaujíma tak ten medveď je dôvod prečo som sem prišla.
Vitajte v spolku geografov.
- Ste členovia? - Nie, hľadáme jedného vášho člena.
Meno?
Jeho meno bohužiaľ nepoznáme
ale vieme, že sa zúčastnil expedície vášho spolku v najhlbšom Peru.
Najhlbšie Peru.
JUŽNÁ AMERIKA
V Peru sme nikdy neboli.
Čože?
Museli ste byť.
Vidím, že máte veľa práce. Nemôžeme sa presvedčiť sami?
V archívoch máme viac ako 2 milióny listov,
denníkov a artefaktov starostlivo zoradených.
Nemôžeme si dovoliť aby nám ich porozhadzoval neznámy človek s medveďom!
- Počúvajte... - Mohli by ste už odísť?
Poďme, Paddington.
Paddington?
Paddington!
Pán Brown.
- Tu som. - Čo to robíš?
Musíme sa dostať k archívom.
Paddington, prosím ťa, neber to zle ale si si istý, že ten cestovateľ žil?
Možno si ten klobúk našiel a vymyslel si...
Čo je?
Prečo sa na mňa tak pozeráš?
- Je tu príšerne dusno. Cítim sa tak... - Nepohodlne?
Neisto?
Strašne?
Za to mohol môj tvrdý pohľad.
Moja teta mi povedala, že zaberá vtedy, keď sú ľudia nezdvorilí.
- Moje nervy. - Pán Brown, môžete mi veriť.
Ten cestovateľ žil.
Ak ho nájdeme tak viem, že mi poskytne domov.
Naozajstný domov.
Taký aký je váš.
Dostal som nápad ale budem potrebovať vašu pomoc.
- Toto nebude fungovať. - Samozrejme, že bude.
- Ale pristane vám to. - Buď tam dole ticho.
- Dobré ráno. - Zdravím.
Počkajte.
Vás som tu ešte nevidel.
To je pravda.
Som tu nová.
Vidím.
Takáto ste každý deň?
Nie, zvyčajne som vášnivá.
Tak ako vy.
Choďte.
Šup, šup.
Tak dobre.
Najhlbšie Peru.
200 položiek!
Vedel som, že tá pani niečo tají.
Čo v tom je?
ZÁZNAM BOL ZNIČENÝ - Píše sa tu, že záznam bol zničený.
- Pozriem ešte ďalšie. - Hej!
Vy, nová!
Je nejaký problém?
Zabudol som vám skontrolovať preukaz.
Môj... Aha môj preukaz.
Iste.
Stará fotografia.
Iste, určite ste vždy boli...
0-0-2. Vyhľadať.
Zmenili ste sa.
Veľa som schudla.
To vidím.
A čo vaša...
Išla som na laserový zákrok.
A dorástla vám ruka.
To je protéza.
Vážne nič necítite?
Nič necítim.
Zvláštne.
Tak ja si zájdem na toaletu.
Prídem.
Pán Brown.
Niečo som našiel.
Výborne. Tak to tu upracme a vypadnime.
Pán Brown?
Niečo nám blokuje systém.
Vyzerá to ako bageta.
Je to arašidové maslo?
Je to príliš oranžové, to bude...
Marmeláda.
Hej vy!
Zastavte tú sexi ženu!
Stáť!
Máte krásny dom, pán Curry.
Žijem tu od detstva.
Dom som zdedil po mame.
Veľmi rázna žena.
Pochádzate zo skromnej komunity.
Preto chápem to, že keď máte v blízkosti taká šelma
tak vás to musí veľmi znepokojovať.
Asi by som mal byť vďačný za to, že to je len jeden medveď.
Keď sa to začína vždy je iba jeden, pán Curry.
Onedlho budete mať medveďov plnú ulicu.
Dajte si na neho pozor.
Staré dámy budú pre nich terčom posmechu a budú robiť divoké celonočné pikniky.
Čo mám robiť?
Mám pár známostí.
Ak sa k tomu medveďovi dostanem tak ho pošlú tam kam patrí a vec sa uzavrie.
Naozaj?
Ale sama to nedokážem. Potrebujem pomoc silného muža.
Mňa?
- Neviem. - Ak sa tu začnem ukazovať
tak ľuďom to príde nápadné.
Ale vy na neho dozrieť môžete, však?
Pre mňa?
Samozrejme.
Skvelé, dohodnuté. Keď bude sám tak udrieme.
Tak to pustite, pán Gruber.
- Ty si sa tam vlámal, oci? - Presne tak.
- Si veľmi statočný, drahý. - Vieš, sú časy kedy treba byť nudný
a časy keď treba byť mužom.
Pán Brown sa prezliekol za ženu a pichali ho špendlíkom.
- Čo? - Už to začína.
- Čo to povedal? - To je jedno.
- A mal si šaty? - Nie.
Vyzeralo to tak.
Bola to zástera. Oslobodzujúci pocit.
Najhlbšie Peru.
Rozľahlá a neprebádaná divočina, zahalená tajomstvom.
Ale len doteraz.
Odtiaľ pochádzaš?
Paddington.
Je to neuveriteľné.
Zbohom Lucy, zbohom Pastuzo.
A ak prídete do Londýna tak sa v ňom dočkáte veľmi srdečného privítania.
Od týchto medveďov som sa toho veľa naučil.
Ale rozmýšľal som či sa aj oni niečo odo mňa naučili.
VODCA EXPEDÍCIE: MONTGOMERY CLYDE
Montgomery Clyde.
Milá teta Lucy,
neuhádneš čo sa stalo.
Dnes som videl film, ktorý cestovateľ nakrútil v hlbinách Peru.
Chýba mi náš domov hoci životu tu v Londýne začínam rozumieť.
Brownovci sú zvláštny kmeň ale mám ich celkom rád.
Zvláštne je ako si pán Brown ukladá kancelárske potreby.
Alebo čudné predmety, ktoré pani Brownová nosí v kabelke.
Tu ťa mám.
A Pani Birdová má na každú príležitosť nejaký vysávač.
Judy zasa zvládne každý jazyk.
Dokonca aj medvedí.
Vynikajúca výslovnosť.
A ako Jonathan dokáže postaviť takmer čokoľvek
z tých starých stavebníc, ktoré mu pán Brown dovolil.
Toto je úžasné.
Je veľmi zvláštny.
Možno onedlho nájdem cestovateľa ale
začínam mať pocit, že tu som doma.
Paddington, v týchto knihách nájdeš mená a adresy všetkých ľudí v Londýne.
Medzi nimi určite nájdeme aj cestovateľa.
Ďakujem vám, pani Brownová.
- Tak poďme deti, pohyb. - Počkajte ma, skúsim v knižnici niečo
nájsť o kapitánovi Clydeovi.
Pôjdem s tebou, Mary.
- Musím ísť nakúpiť marmeládu. - Nemal by niekto zostať s Paddingtonom?
O pár hodín sa vrátime.
Nemusíte mať obavy, pán Brown. Myslím si, že si poradím.
Dobre, tak dávaj pozor.
- Dobre. -Majte sa! - Ahoj, Paddington.
Prosím?
- Meduľka, tu je chrabrý orol. - Čo?
Tu je pán Curry.
Navrhol som vám aby sme používali kódy. Vy ste meduľka, a ja chrabrý orol. -Áno,
áno, samozrejme.
- Chcete mi niečo oznámiť, chrabrý... - Orol.
Orol.
Potvrdzujem. Chlpatý netvor je sám doma.
Opakujem, chlpatý netvor je sám doma.
Som na ceste.
Meduľka.
Musím sa dostať na strechu.
Iste.
A potom by som vás rád pozval aby ste so mnou povečerali.
Mám chleby s paštétou a kyslé uhorky.
To znie lákavo.
- Už sú po dátume spotreby ale nič im... - Pán Curry,
čo tá strecha?
Clyde a Clyde a Clyde...
Oh, nie.
Už idem!
No tak, medveď.
Mám tu len menší problém s lepiacou páskou.
No poď, maličký.
Slon!
Medveď!
Skry sa!
Drahá, drahá meduľka, už idem.
Meduľka!
Nebola to moja vina!
A kto iný by tu mohol byť? Vchod bol stále zamknutý.
- Urobil to slon. - Aký slon?
Malo to hlavu ako slon a telo hada.
- Ale chcelo ma to zastreliť. - Čo si pil zo slanej vody?
- Paddington, prečo nám nepovieš, čo sa naozaj stalo? - Čo?
- Nebudeme sa hnevať. - Hovor za seba.
Pani Brownová, musíte mi veriť.
Nikdy by som vám neklamal.
- Prepáč ale to bola posledná kvapka. - Bola to nehoda, drahý. To sa stáva.
Deti by mali byť naša...
Paddington je to najlepšie čo naše deti mohlo stretnúť.
Sú šťastné.
Načo im je šťastie keď nie sú v bezpečí?
Pochop, že Paddington ich ohrozuje. Deti by mali byť našou prioritou.
Ale veď sú, samozrejme,
že sú.
A najhoršie na tom je, že nám nepovie pravdu.
Ako tu s nami môže žiť keď sa mu nedá ani veriť.
Neviem, Henry.
Musíme si to priznať.
Tento domov nie je miesto pre medveďa.
Myslím, že máš pravdu.
Možno by sme ho mali odovzdať úradom.
Nech ťa nevidím!
Hlúpe medvieďa.
Milí Brownovci, ďakujem vám veľmi pekne za to, že som tu smel zostať.
Ste veľmi šťastná rodina.
Odpusťte mi tú potopu a požiar
a tú nehodu v spolku geografov.
Dúfam, že...
Teraz keď som už od vás preč tak sa u vás všetko upokojí.
Váš Paddington.
No a nepohľadáme ho?
Takto to je lepšie.
On sem naozaj nepatrí.
Ako také niečo môžeš povedať?
Judy...
Idem do izby.
- A ty ideš kam? - Ja sa idem len
uistiť, že je v poriadku.
Vám to nedochádza, však?
Čo také?
Táto rodina potrebovala toho medveďa tak isto ako on potreboval vás.
No a je to.
Prepáčte, býva tu Montgomery Clyde?
Prepáč, kamarát, ja som Monger Clyde.
Tak ďakujem.
Je asi meter vysoký, na hlave nosí veľký klobúk a chodí v modrom kabáte.
A je to medveď.
Na pátraciu akciu je to málo informácií.
Vážne?
Je tam Montgomery Clyde?
Som Marjorie Clydeová, drahý.
Stále nič nové.
Ak by ťa to zaujímalo.
- Kto je tam? - Zdravím, hľadám Montgomeryho Clydea.
O ňom som nikdy nepočul.
Ale museli ste. Prosím, bol som už všade a vy ste posledný...
Mazaj preč!
A ak sa niekedy dostanete až do Londýna, Tak sa vám čaká veľmi srdečné privítanie.
Prosím, prosím, prosím...
- Haló? - Dobrý večer. Hľadám Montgomeryho Clydea.
To je môj otec.
Vážne? Toho cestovateľa Montgomeryho Clydea?
Presne tak. Je zima poď dnu, hneď som dole.
Ďakujem.
Ďakujem!
A je pán Clyde doma?
Obávam sa, že nie.
Vieš, môj otec je už mŕtvy.
To je strašné...
A čo si od neho chcel?
Raz mojej tete povedal, že ak dakedy prídeme do Londýna, tak tu budeme vítaní.
A preto som dúfal...
...že tu nájdem domov.
Ten ti dať môžem.
Vážne?
Samozrejme.
Taký úžasný exemplár ako ty sa nemá čo túlať po uliciach.
Patríš na veľmi špeciálne miesto.
A ja o takom mieste viem.
Tak poď, urobíme si výlet.
PREPARÁTOR
Slečna Clydeová!
Pán Curry, čo tu chcete?
Našiel som ich pri stĺpe tak si vravím: "To treba využiť."
Okúzľujúce.
A teraz ma ospravedlňte.
Kam máte namierené?
Prečo vás to zaujíma?
Máte tam medveďa.
No a?
Ja len... Len som si myslel, že ho pošlete do Peru
- ale... - Povedala som, že ho pošlem tam kam patrí.
V tomto prípade do prírodovedného múzea.
Ale meduľka, to je barbarské.
Pán Curry, nie som vaša meduľka a nikdy som ňou ani nebola.
Čože?
Zoberte si tú burinu a choďte odtiaľto!
Choďte.
Haló?
Dobrý večer, toto je anonymný telefonát.
Zdravím, pán Curry.
Nie som pán Curry, ja som pán Burry.
Mám pre vás informácie o vašom medveďovi.
Čože?
Čo tým myslíte?
- Kto volá, Henry? - Pán Curry sa snaží meniť identitu.
- Som Burry! - Hovorí, že Paddigntona uniesli!
Vitaj v svojom novom domove, medveď.
Toto je katedrála vedomostí.
Každý veľký bádateľ do nej niečo priniesol.
- Charles Darwin do nej priniesol obrovskú korytnačku z Galapág. - Dobrý večer.
- Kapitán Scott zasa tučniaka Cisárskeho z Antarktídy. - Páni.
Kapitán Cook klokana z Austrálie.
Zdravím.
Každý z tých mužov sa vďaka tomu stal nesmrteľným.
Ale vidíš tu niečo po mojom otcovi?
Nie.
Pretože keď sa stretol s vaším extrémne vzácnym druhom
tak odmietol priniesť vzorku.
Žiadne vzorky?
Priatelia, to nie sú bezduché tvory, sú inteligentné a civilizované.
Prosím vás, Clyde, hovoria vlastne po anglicky?
- Nie ale... - Hrajú kriket?
- Pijú čaj? - Lúštia krížovky?
Máte svojskú predstavu o civilizovanosti.
Povedzte nám kde sú a my tam pošleme bádateľa po vzorku.
To vám nikdy nepoviem.
V poriadku. Nemáme na výber. Vašu expedíciu vyškrtneme zo záznamov!
Montgomery Clyde, týmto dňom ruším vaše členstvo v našom chýrnom spolku!
Prítomní, odvráťte tváre.
Mohli sme byť slávni a bohatí no on to napriek tomu
vzdal a otvoril si detskú zoo.
Pred svojou rodinou dal prednosť šťastiu chlpatých šeliem.
Prisahala som, že jedného dňa otcovo dielo dokončím.
A teraz konečne ten deň nastal.
Presne tak. Dnes budeš vypchatý, medveď.
Au...
Vidím ho. Rýchlo, nesmieme stratiť ani sekundu.
Ale ako sa dostaneme dnu?
- Všetko je pozamykané. - Kanálmi. - Čím? - Kanálmi.
Povedala si, že sa nimi dostaneme hocikde v meste.
Výborne.
- Čo sa deje? - Mohli by ste pomôcť bezbrannej starej žene?
- Zmeškala som autobus. - Poďte dnu, vonku je chladno.
Ďakujem vám.
Ste veľmi milý.
Je to zamknuté z druhej strany.
Nechaj to na mňa.
Na čo tu máš set pre malého chemika?
Dusičnan draselný a síra.
To je vražedná kombinácia, oci.
Nedali by ste si na zahriatie pohárik?
Rozpumpuje to srdce.
Nie, nie, nie keď som v službe.
Je to na vás príliš silné?
Výzva do boja. Tak dobre, jeden si dám.
Tri, dva, jedna...
- Jonathan, je v tom 50 000 voltov! - Viem čo robím.
Tak do toho.
Teraz!
Nie, poďme znova, nebol som pripravený.
Je zamknuté.
Čo teraz urobíme?
Viem čo.
Henry, Henry, prosím ťa nechoď tam.
Choď tam, oci.
Niekto aj tak musí ísť.
A ten niekto som ja.
Môj hrdina.
To je môj hrdina.
Ja neviem.... Je to šialené.
Oco je fakt suprový.
To rozhodne je.
Vzdávam sa, vzdávam.
Musím sa vrátiť do práce.
Počkajte, počkajte, počkajte!
Predsa to tak ľahko nevzdáte.
Ďakujem ti.
Zvládol to.
Dobrá práca!
Paddington!
Tu som!
Si to ty, Bože?
Čo?
Lebo máš hlas nečakane podobný pánovi Brownovi.
Veď som Brown!
Pán Brown.
Čo tam vonku robíte?
Prišli sme ťa zachrániť.
Naozaj?
Pán Curry nám všetko povedal. Je mi ľúto, že som ti neveril.
Sabotáž.
Paddington, musíš vypadnúť!
Tu si!
MIESTNOSŤ NA VZORKY
Vzdaj to!
Vzdaj to, medveď.
Nedostaneš sa odtiaľ.
- Kde je Paddington? - Neviem.
Ticho, niečo počujem.
To je potrubie.
To nie je potrubie.
To je medveď!
Ide na strechu!
Poďme!
- Máme ťa. - Ďakujem.
Poďme, vypadnime odtiaľto.
Nie tak rýchlo!
No tak, dajte mi medveďa.
Nie.
- Nevzdáme sa ho. - Pani Brownová.
Je z rodiny.
Z rodiny? Veď ani nie ste z jedného druhu.
To je pravda.
Áno, je to pravda.
Keď som prvý krát Paddingtona spoznal, tak som s ním nechcel mať nič spoločné.
No moja úžasná žena mu otvorila svoje srdce.
A potom aj moje úžasné deti.
- A teraz už aj ja. - Henry.
Je jedno, že prišiel z opačného konca sveta.
Je jedno, že je z iného druhu.
Aj to, že je dosť posadnutý marmeládou.
Milujeme Paddingtona.
A to z nás robí rodinu.
A rodina drží spolu!
Takže ak chcete jeho tak musíte nás zobrať všetkých!
Dobre.
- Keď vravím všetkých... - Človeka som ešte nevypchala ale...
Počkajte.
Nemusíte to robiť.
- Paddington! - Nie.
Áno.
Áno, to je ono. Poď ku mne.
Mohol by som mať posledné želanie?
Aké?
Chcel by som si dať sendvič. Mám jeden v klobúku.
Tak si ho daj.
Ďakujem.
Dobrý pokus, medveď.
Strecha sveta!
Pani Birdová.
Čo je?
Hej!
Nemôžete dávať väčší pozor?
Ale zavri ten zobák.
Pani Birdová.
Zachránili ste ma.
Paddington!
- Haló? - Ahoj, oci!
Zdravím, pán Brown.
- Už si doma? - Áno.
To je prekvapenie.
Dnes si prišiel skoro.
Dnes to bude výnimočné.
Ešte trocha cukru.
Pozrime na to.
- Ahoj, Judy. - Ahoj, oci.
Tak kamarát, čo varíme?
Marmeládu, pán Brown.
No tak, ochutnajte.
Je veľmi lahodná.
Jeden sendvič obsahuje všetky vitamíny, ktoré medveď potrebuje na celý deň.
Takže to znamená, že už nemusím jesť zeleninu?
Povedal medveď, nie chlapec.
- Poď, Jonathan. - Ďakujem, Judy.
Judy.
Nevidel niekto...
Aha, ďakujem, pani Birdová.
Každý domov by mal mať marmeládový deň.
A medveďa.
Najmä medveďa.
Domov.
Milá teta Lucy,
prepáč, že som nenapísal skôr, ale udialo sa toľko vecí.
Dokonca som našiel cestovateľovu dcéru.
Ale chcela ma vypchať, tak ju pani Birdová zhodila zo strechy.
Militantka Clydeová...
Súd usúdil, že by jej väzenie Nepomohlo, tak ju namiesto
toho poslal vykonávať verejnoprospešné práce.
Nie, prosím, hocičo len nie toto!
...v zoologickej záhrade.
Pohni ty smraďoška!
Ten smrad nejde zo mňa!
Vo Windsorských záhradách sa život úplne zmenil.
Pani Birdová vraví, že je to kvôli tomu, lebo veci sa dali konečne do poriadku.
Zjavne to pomohlo aj jej kolenám.
Judy sa už necíti tak trápne a dokonca jej ukázala Tonyho.
- Nie, že niečo povieš. - Samozrejme, že nepoviem.
- Ani sa ma nedotkneš. - Nikoho sa nedotknem, zlatko.
- A nerozplačeš sa! - Nerozplačem.
Ale je to veľký nápor citov.
Ty to všetko spracúvaš inak ako ja, zlatko.
- Ja viem. - Poď.
Mami, toto je Tony.
Vitaj v rodine.
Mami!
Prepáč, prepáč, neplačem.
Henry?
Ospravedlňujem sa za ňu.
Je divná.
Ale to sme všetci.
Dáte si čaj?
Nie?
A pán Brown pomáha Jonathanovi zostrojiť obrovskú raketu.
Si si tým istý, oci?
Jonathan, ak chceme toto žihadlo poslať do vesmíru, tak potrebujeme všetok nitroglycerín.
Hoci Jonathana trocha znepokojuje otcov prístup k bezpečnosti.
Houston, asi máme problém.
Pani Brownová hovorí, že tu v Londýne sme každý iní.
Ale to znamená, že si tu každý môže nájsť svoje miesto.
Myslím, že má pravdu.
Hoci nevyzerám ako ostatní, tak sa tu cítim ako doma.
Nikdy nebudem ako iní ľudia.
Ale to je v poriadku.
Pretože som medveď.
Medveď s menom Paddington.
No poď, Paddington.