Tekstityksen versionumero: 1.0 Päiväys: 15.03.2015
Tämänkin tekstityksen tarjoaa: WWW.DIVXFINLAND.ORG
Suomennos ja oikoluku: Irkkaa
ISO-BRITANNIAN MAANTIETEILIJÖIDEN KILTA ESITTÄÄ:
Perun perukoilla on valtava, tutkimaton erämää täynnä arvoituksia.
Tähän asti.
Johdan maantieteilijöiden ryhmää, joka lähtee kodin lämmöstä -
tekemään uusia löytöjä.
Kannamme mukanamme vain tarpeellisia tavaroita.
Karttoja, ruokaa ja vaatimattomia matkatavaroita.
Viimein huomaan jotakin erikoista aluskasvillisuuden seassa.
Tuntematon karhulaji.
On aika kerätä näytekappale museolle.
Luulin aikani koittaneen. Lippuni oli leimattu.
Karhu pelastikin henkeni.
Se opasti minut viidakon läpi maailmaansa.
Vastineeksi esittelin omaa maailmaani.
Se on isoisän teleskooppi.
Ole varovainen sen kanssa. Se on saippuaa. En suosittele syömistä.
Maista tätä. Tämä on marmeladia.
Sitä voi levittää voileivälle. Tai juoda.
Erinomaista. Tämä on Lontoo. Kotikaupunkini.
- Lontoo. - Hyvä luoja.
Kokeile sanoa: "Floridalainen broileri."
Ajan myötä ystävystyin karhujen kanssa ja nimesin jopa ne.
Naaras sai edesmenneen, rakkaan äitini nimen.
Uros sai erään eksoottisen baarissa tapaamani nyrkkeilijän nimen.
Tuli kuitenkin aika palata perheeni luokse ja jakaa löytöni maailman kanssa.
Hyvästi, Lucy. Hyvästi, Pastuzo.
Jos joskus tulette Lontooseen, saatte lämpimän vastaanoton.
Opin karhuilta paljon. Mietin, oppivatko ne minulta mitään.
VUOSIA MYÖHEMMIN
Marmeladia!
Ne ovat kypsiä. Ne ovat viimeinkin kypsiä!
Lucy-täti ja Pastuzo-eno, ette arvaa...
- Huomenta, Lucy-täti. - Huomenta, pikku pyörremyrskyni.
Miksi vauhkaat sisälle kuin luonnonkatastrofi?
Ne ovat kypsiä, Pastuzo-eno.
On marmeladipäivä.
Tämähän sopii minulle. Marmeladipäivä!
Rauhoittukaa. Ei ole mitään syytä kiirehtiä.
Ole varovainen ylhäällä.
- Pidä käpäläsi erossa hatustani. - Selvä.
Marmeladia.
Yksi voileipä sisältää karhun päiväksi tarvitsemat vitamiinit ja hivenaineet.
Upeaa.
Lucy-tädin resepti on vielä parempi kuin tutkimusmatkailijan.
On muistettava viedä hänelle purkillinen, kun menemme Lontooseen.
- Olemme puhuneet reissusta 40 vuotta. - Vielä jonakin päivänä, Pastuzo.
Miksi haluaisitte lähteä minnekään, kun asumme maailman parhaassa paikassa?
Hyvänen aika.
Kehotin olemaan varovainen. Palauta hattuni.
- Kyllä, mutta... - Ei muttia. Vaadin kunnioitusta.
Häpeällistä, -
mutta niin herkullista.
Ystävällinen neuvo ulkolaiselle Lontoossa.
Opetus kolme: On ilta, ja kohtaat kadulla vieraan.
- Tervehdi kohteliaasti. - Hyvää iltaa.
- Jatkaaksesi keskustelua puhu säästä. - Sadetta on pidellyt.
Lontoolaiset osaavat sanoa 107 eri tavalla, että sataa.
- Saanko viimeisen voileivän? - Se on minun.
Fiksu karhu pitää marmeladileipää hatussaan hätätilanteen varalta.
Noudata näitä helppoja sääntöjä, niin tunnet olosi kotoisaksi Lontoossa.
- Lucy-täti? - Maanjäristys.
Suojapaikkaan.
- Lucy-täti! - Menkää!
Oletko kunnossa?
Pastuzo-eno!
Sisään sieltä!
Pastuzo-eno!
Lucy-täti.
Mitä teemme?
Pysy piilossa Lontooseen asti.
Etkö tule mukaan?
Olen liian vanha ja väsynyt jatkamaan matkaa.
- Mitä teet sitten? - Älä ole huolissasi minusta.
Olen turvassa karhujen vanhainkodissa.
Se ei ole vielä oikea paikka sinulle.
- Etsi uusi koti Lontoosta. - En tunne ketään sieltä.
Mitä jos he eivät edes pidä karhuista?
Tutkimusmatkailijan maassa oli kerran sota.
Tuhansia lapsia lähetettiin turvaan.
Heidät jätettiin rautatieasemille kyltti kaulassaan.
Vieraat perheet ottivat heidät luokseen ja rakastivat kuin omiaan.
He eivät ole unohtaneet, miten vierasta kohdellaan.
Koeta pärjätä ja muista käytöstavat.
Ole turvassa.
Lontoo.
Aivan. Käytöstavat.
Huomenta. Sataa kuin saavista kaataen.
Outoa. Mitä kuuluu? Etsin kotia...
Kuuleeko kukaan? Anteeksi.
Tietääkö kukaan, mistä löytäisin kodin?
Tietääkö kukaan?
Matkustajia kehotetaan pitämään matkatavarat mukanaan.
Vartioimattomat tavarat viedään pois ja voidaan hävittää.
Voi sentään.
Iltaa.
Oletko nälkäinen? Niin minäkin.
Minulla on vain tämä. Se on hätätilanteita varten.
Ota tästä.
Huomaan, mitä tein. Ei teillä kaikilla voi olla hätätilanne.
Menkäähän pois. Minun on näytettävä edustavalta.
- Se oli tylsää. - Ikävä kuulla.
Oli minun vuoroni valita. Nautin viktoriaanisesta metsästä.
- Saimme viettää yhteistä perheaikaa. - Opimme paljon susista.
- Oliko sinulla hauskaa, mussukka? - Sano Judy.
- Oli, kunnes hyppäsit järveen. - Niin kuului tehdä.
- Ei alasti. - Unohdin uimapukuni.
Ei saa hyppiä, Jonathan. Hyppiminen on yksi lapsuuden onnettomuuksien syy.
- Jos haluan olla astronautti... - Et ole.
Voit olla mitä haluat, kullanmuru.
Varokaa. Tuolla on jonkinlainen karhu. Se yrittänee myydä jotakin.
- Hyvää iltaa. - Ei, kiitos.
Voi sentään.
Teen varmaan jotakin väärin.
- Tervehdys. - Mary.
Iltaa.
Sataa kuin aisaa.
- Kyllä. - Äiti!
- Eikö sinun pitäisi olla kotona? - Pitäisi.
En vain tiedä, miten löytäisin kodin.
- Missä vanhempasi ovat? - He kuolivat, kun olin pieni.
- Niinpä tietysti. - Minulla on vain tätini.
- Missä hän on? - Perun perukoilla vanhainkodissa.
- Uskoo ken tahtoo. - Miten pääsit tänne?
Matkustin pelastusveneessä. Söin marmeladia.
- Karhut pitävät marmeladista. - En tiennyt, että ne osaavat puhua.
HUOLEHTIKAA TÄSTÄ KARHUSTA. KIITOS. - Olen harvinainen karhu.
- Mitä teet nyt? - Ajattelin nukkua tuossa roskapöntössä.
- Niin sitä pitää. - Isä.
- Voimme auttaa sinua. - Kiitos.
- En halua olla vaivaksi. - Ei siitä ole vaivaa.
Vai mitä, kultaseni?
Ei lainkaan.
Herkullista.
Mikä on nimesi? Onko karhuilla edes nimiä?
Tietenkin on. Minun nimeni on...
Anteeksi kuinka?
Selvä.
Kokeilkaa pois.
Se lähtee kurkun pohjasta.
Herra Brown, tuo on erittäin epäkohteliasta.
- Viimeinkin. - Odottakaa minua.
- Tuleeko joku hakemaan hänet? - Paikka oli kiinni.
- Viemme hänet kotiimme siksi aikaa. - Ei käy.
- Pysy siinä, Jonathan. - Hän on niin nolo.
- Emme voi jättää häntä tänne. - Hän ei ole vastuullamme.
Nuori karhuherra tarvitsee apuamme.
Hän viipyy vain yhden yön, kunnes löydämme huoltajan hänelle.
Löysin sinut.
- Hyvä on. - Anteeksi.
En tiedäkään nimeäsi.
Minulla on karhunimi. Se on melko vaikea lausua.
- Jokin on vialla. - Haluaisitko englantilaisen nimen?
Englantilaisen nimenkö? Millaisen?
Katso, Henry. Se sopii täydellisesti.
Ketsuppi-karhuko?
Paddington.
Anteeksi. Se on hyvä nimi.
Hyvä on sitten, Paddington. Haluaisitko tulla kotiin kanssamme?
Mikä ihmeen kiertoajelu tuo oli?
Nuori karhuherra on ensi kertaa Lontoossa. Halusin näyttää nähtävyyksiä.
- Olisi pitänyt veloittaa enemmän. - Pidä vaihtorahat.
- Piristykää. - Onko sinulla avaimet, kulta?
Tule, Paddington.
Tämä on upea.
Aloin jo luulla, ettei kukaan antaisi minulle kotia.
Tämä on oikein mainio. Kiitos paljon.
- Emme anna sinulle kotia. - Viivyt vain yön.
Kun nuori henkilö saapuu maahan, hän ei vain muuta jonkun luokse.
- Tarvitset huoltajan. - Mikä se on?
Aikuinen, joka huolehtii sinusta.
Kuten te.
- Tavallaan. - Ei kuitenkaan te.
- Se ei kuulu tapoihimme. - Se on yleensä joku tuttu.
- Entä jos ei tunne ketään? - Viranomaiset sijoittavat jonnekin.
Tarkoitatko orpokotia?
ORPOKOTI
En tarkoita. Se olisi laitos nuorille sieluille, -
joiden vanhemmat ovat valitettavasti poissa.
LAITOS NUORILLE SIELUILLE, JOIDEN VANHEMMAT OVAT VALITETTAVASTI POISSA
Entä tutkimusmatkailija? Hän vieraili luonamme Perun perukoilla.
- Hän sanoi, että olemme aina tervetulleita. - Mikä hänen nimensä on? Viemme sinut sinne.
En tiedä hänen ihmisnimeään.
Emme osanneet englantia hyvin silloin. Sanoimme häntä...
Perussa ei liene käynyt kovin montaa tutkimusmatkailjaa.
- Voisimme etsiä hänet. - Se on toivotonta ilman nimeä.
Mene pukemaan pyjamasi, poika.
Jonathan, ei juoksuaskeleita.
- Löydämme hänet, Paddington. - Kiitos.
Katsotaan tietosanakirjasta. Ellet halua ensin siistiytyä.
- Anteeksi kuinka? - Käyttää wc-tiloja.
Useimmat haluavat tehdä niin pitkän reissun jälkeen.
Jos useimmat tekevät niin, haluaisin tehdä samoin.
- Mene portaat ylös. - Portaat...
Menetkin sitä pitkin. Selvä.
- Pärjäätkö? - Kaikki on hyvin.
Täällä soittaa Henry Brown Puutarhakatu 32:sta.
Haluaisin päivittää kotivakuutustani.
Meillä on yövieras. Karhu. Tarvitsen lisäturvaa vahingoille...
Kyllä, karhu. Hän on oikea.
Noin metrin pituinen.
Harmaako? Ei erityisemmin. En tosin ole nähnyt häntä aamulla.
- Paljonko se olisi? - Myrsky on tulossa.
- Radion mukaan sää selkenee. - Tunnen sen polvissani. Ne eivät valehtele.
Arvatkaa mitä, rouva Bird. Löysimme oikean karhun. Perusta.
- Oikein hienoa. - Ette vaikuta yllättyneeltä.
Mikään ei yllätä enää mikroaaltouunin jälkeen.
En vieläkään luota sinuun.
Kiitos, kun odotatte. Puhelunne on meille tärkeä.
- Missä hän nukkuu? - Ei ainakaan huoneessani. Hän on poika.
Tony on poika. Hän on erittäin tervetullut huoneeseesi.
- Kuka on Tony? - Varoitan sinua.
- Poika, johon hän on rakastunut. - Niinkö?
- Nyt riitti. - Milloin saan tavata hänet?
- Hän voi nukkua huoneessani. - Karhu ei nuku kenenkään huoneessa.
Hän nukkuu ullakolla, ja kaikki lukitsevat ovensa.
En löydä mitään englantilaisesta tutkimusmatkailijasta Perussa.
Et tietenkään löydä. Se on keksitty juttu.
- Äitinne uskoo kaikki nyyhkytarinat. - Tuo ei ole reilua.
Toit kotiin tuntemattoman karhun. Häpeällista.
Olisitte toimineet samoin.
- Mitä teette? - Myrsky on nousemassa.
Te ja teidän polvenne, rouva Bird. Sisätiloissa ei sada.
- Voi ei. - Minähän sanoin.
- Oletteko siellä, herra Brown? - Olen. Kuulostaa hyvältä.
Ei tarvitse lukea sopimusehtoja. Pannaan se käytäntöön välittömästi.
Älä pane minua jonoon taas!
Mitä siellä tapahtuu, Paddington?
Ei mitään. Otan vain kaiken ilon irti wc-tiloista.
Ankat nauttivat säästä.
Tuo oli mahtavaa.
Rakas Lucy-täti, olen saapunut Lontooseen.
Tähän asti on satanut, tihkunut ja satanut kaatamalla.
Minulla on ikävä sinua.
Lontoo ei ole sellainen kuin kuvittelimme.
Kukaan ei oikein tervehdi tai käytä hattuja.
Asemalle ei voi vain ilmestyä ja saada kotia.
Epäilyttää, onko outo ja kylmä kaupunki oikea paikka karhulle.
Onneksi tapasin Brownit. Saan yöpyä heidän ullakollaan.
Heillä on upea talo, mutta en saa jäädä.
Viemme eläimen hetimiten viranomaisille.
- Entä tutkimusmatkailija? - Se on valetta.
En vaaranna perhettämme, kun etsit neulaa heinäsuovasta.
Karhu saa lähteä heti aamulla.
Brownit ovat hyvin kummallinen heimo.
Herra Brown on riskianalyytikko.
Hänen mukaansa karhu talossa lisää katastrofin riskiä 4 000 prosentilla.
Rouva Brown kuvittaa seikkailutarinoita.
Tuorein tarina sijoittuu Lontoon maanalaisiin viemäreihin.
Hän ei pysty jatkamaan, ennen kuin keksii, miltä sankari näyttää.
Lempinimien keksiminen Judy-tyttärelle käy helposti.
Hei, kultapuppana.
Ajattelin käydä viemäreissä huomenna. Tuletko mukaani?
Voisit ottaa Tonyn mukaan.
En halua viedään ketään sonnan hajuun.
Se on maanalainen labyrintti, josta pääsee minne vain.
Se on outoa, haisevaa ja häpeällista.
Judy potee vakavaa tautia nimeltään "häpeä".
Hän tapailee erästä Tonya, mutta ei tuo tätä kotiinsa.
- Milloin voin tulla sinun luoksesi? - Et ikinä.
- Hän opettelee kiinaa. - Opastaisitko minut liikekeskustaan?
Hän haluaa karata kotoa ja perustaa oman yrityksen.
Minua syytetään sisäpiirikaupoista, ja tarvitsen oikeusapua.
Jonathan haluaa olla isona astronautti.
Viime vuonna hän rakensi rakettikengät.
Kolme, kaksi, yksi.
Hän saa enää leikkiä vain turvallisilla ja opettavaisilla sisäleluilla.
Heidän kanssaan asuu vanha sukulainen nimeltään rouva Bird.
Hänen miehensä oli laivastossa, ja rouva pitää paikat yhä tiptop-kunnossa.
Huomenna minut viedään viranomaisille ja sijoitetaan johonkin orpokodin tapaiseen.
Se ei kuulosta toivomaltamme kodilta.
Etkö saa unta?
En minäkään.
- Olisin halunnut löytää tutkimusmatkailijan. - Tiedän.
En löydä ketään, joka olisi käynyt Perun perukoilla.
Siellä kävi tutkimusmatkailija.
Hän antoi tämän hatun enolleni.
Oliko hattu tutkimusmatkailijan?
- Miten niin? - Minulla on antiikkikauppiasystävä.
Hän tietää kaiken vanhoista tavaroista, kuten hatustasi.
Hän voi auttaa löytämään tutkimusmatkailijasi.
Se olisi hienoa. Herra Brown sanoi...
Älä välitä hänestä. Hän luulee, että menemme viranomaisten luo.
En kuitenkaan katso vierestä, jos voin löytää sinulle oikean kodin.
Menehän nukkumaan nyt.
Hyvää yötä.
Huomenna etsimme tutkimusmatkailijan. Rakkain terveisin Paddington.
PS: se on nimeni nyt.
LUONNONTIETEELLINEN MUSEO
Hyvää iltaa, Grant.
Rouva johtaja.
Saimmeko uuden lähetyksen satamasta?
Tuo se sisään.
Olet loistava lisä kokoelmaan.
- Ettekö pelkää, että joku alkaa kysellä? - En lainkaan.
Mitä museota johtaviin puunhalaajiin tulee, -
en ikinä haaveilisi puolustuskyvyttömän eläimen täyttämisestä.
Haluan tehdä muutakin kuin huolehtia pölyisestä kokoelmasta.
Haluan lisätä omat erikoiset näytekappaleeni siihen.
- Satamassa oli jokin outo eläin tänään. - Niinkö?
Tein tavanomaista kierrostani, kun huomasin jotakin tahmeaa kannella.
Ne olivat käpälänjälkiä.
Jokin eläin oli piilotellut pelastusveneessä.
Se oli ollut siellä varmaan Perusta asti.
Se söi pelkkää marmeladia.
Sanoitko marmeladia?
- Mitä sille tapahtui? - Se livahti postiautoon.
Jäljitin sen Paddingtonin asemalle. Sitten se katosi.
Anteeksi. Se otus on arvokas minulle.
Miksi? Onko se uhanalainen?
Nyt on.
Tiedän, että pidätte marmeladista, mutta tämä on minun voileipäni.
Pesettekö hampaanne korvaharjalla, herra Brown?
Kummallinen tapa. Huomenta.
Mahtavaa.
Jonathan, pysähdy siihen paikkaan.
Kolmasosa aamiaista edeltävistä onnettomuuksista sattuu kaiteilla.
- Paddington... - En välitä, mitä hän teki.
Tämä on ärsyttävää, äiti. Kaikki hoitoaineeni ovat pilalla.
En kannata kemikaaleja. Ne vahingoittavat ihoa.
Huomenta, Judy.
- Miksi isä on tylsä ja ärsyttävä? - Omaksi parhaaksesi.
- Käyttäytykää kunnolla. - Halusin vain pestä kasvoni.
Onko parempi?
Vauhtia, tai myöhästytte koulusta.
Eilen illalla oli melkoinen hullunmylly, Brown.
- Hei, herra Curry. Pahoittelen häiriötä. - Huomenta.
- Emme olekaan tavanneet. - Tässä on Paddington.
- Hän on karhu. - Näen sen.
- Olet kaukana kotoa. - Olen kotoisin Perun perukoilta.
Älkää huoliko, herra Curry. Hän lähtee.
Hyvä. En halua valvoa minkään viidakkomusiikin takia.
- Älä kerro kenellekään Paddingtonista. - Miksi en?
Meitä pidetään jo muutenkin outoina ilman karhua.
Tervehdys.
Missä se karhu on? Ole varuillasi. Rikollisia on kaikkialla.
- Tee niin kuin sanomme. - Selvä.
Kiitos, herra konstaapeli.
- Tulostin kartan viranomaisten luo. - Oikein laminoitu.
Kiitos, kultaseni. Tiedän, minne olen menossa.
- Missä Paddington on? - Mitä?
KOIRAT KULJETETTAVA SYLISSÄ
SEISO OIKEALLA
- Täällä! - Tullaan.
Se on minun. Kiitos.
Hän lienee teidän.
Ystäväni antiikkikauppa ei ole kaukana.
Kävellään sinne.
- Käykää sisään, rouva Brown. - Lienette herra Gruber.
Lienet se nuoriherra, jolla on mielenkiintoinen hattu.
Tervetuloa. Tulitte juuri sopivasti aamupäiväteelle.
Joka aamu se saapuu tasan yksitoista tuoden pelastuksen.
- Kuten juna, johon nousin vuosia sitten. - Niinkö?
Kyllä vain. Maassani oli paljon levottomuuksia.
Vanhempani lähettivät minut toiselle puolelle Eurooppaa.
Olin suurin piirtein sinun ikäisesi.
Oliko vaikeaa löytää koti?
Isotätini otti minut luokseen.
Opin pian, että koti on muutakin kuin katto pään päällä.
Kehoni oli matkannut kovin nopeasti.
Sydämeltäni kesti hieman kauemmin saapua.
- Nyt haluan vilkaista hattuasi. - Kiitos.
Epätavallinen väri.
Vaikea sanoa, paljonko on alkuperäistä ja paljonko on...
Marmeladiako?
Enoni säilytti aina marmeladileipää hatussaan hätätilanteen varalta.
Olet ratkiriemukas. Nerokas ajatus.
Tervehdys.
Odottakaa.
Herra pudotti lompakkonsa.
- Mihin hän meni? - Varo!
Pysähtykää! Tulkaa takaisin!
Mitä hän tekee?
Anteeksi. Tehkää tietä. Yritän palauttaa lompakkoa.
Anteeksi!
Se on jonkinlainen pieni poliisikarhu.
Sinä! Mitä luulet tekeväsi?
Menehän siitä! Jätä koirani rauhaan!
Konstaapeli on pulassa. Pyydetään apujoukkoja.
Käänny vasemmalle Karhunkadulle.
Minulla on lompakkonne!
Tämähän on hauskaa.
Talvinen tarina sisältää Shakespearen kuuluisimman näyttämöohjeen:
"Poistua näyttämöltä kintereillään..."
Paddington.
Pudotitte lompakkonne.
- Teillä on melko monta lompakkoa. - Siltä näyttää.
Ette ymmärrä. Yritin vain palauttaa miehen omaisuuden.
Hei, Judy.
- Tunnetko karhun? - Hän on mahtava.
- Hänen nimensä on Paddington. - Kiitos.
Toimin niin kuin kuka tahansa karhu olisi toiminut.
Kiitos valtavasti. Se retku on varastellut asiakkailta viikkojen ajan.
- Paddington oli uskomaton. - Ehdin tutkia tätä hattua.
- Tämä ei ole mikään tavallinen hattu. - Eikö?
Merkin mukaan hattu kuuluu Maantieteilijöiden killan jäsenelle.
- Mikä se on? - Vanha tutkimusmatkailijoiden kerho.
Mene sinne huomenna, ja jos onni on puolellasi, -
he kertovat, kenelle hattu kuuluu.
Proteiinia.
- Keksiä kohdenko? - Kyllä.
- 0,5 grammaa. - Oikein.
- Hiilihydraattia. - Keksiä kohdenko?
- 7,7 grammaa. - Oikein.
Natriumia.
- Tiedän sen kyllä. - Niinkö?
- Onko se kolme... - Ei.
Kaikkien näiden vuosien jälkeen se on todellakin hän.
Olet täytetty karhu.
- Puhuit yhdestä yöstä. - Tiedän.
- Lupasit viedä hänet viranomaisille. - En ikinä luvannut.
- Annoit ymmärtää niin. - Tiedän, -
mutta hän puhui totta tutkimusmatkailijasta.
- Mitä teet? - Tämä on välttelyilmeeni.
- Hengitätkö? - Hengitän.
Viemme vain hänet Maantieteilijöiden killalle...
Älä. Olemme tehneet paljon karhun hyväksi. Otan tilanteen haltuuni.
- Niinkö? - Niin. Paddington on vaaraksi perheelle.
Jonathan on jo tarpeeksi vastuuton ilman villieläintä.
Oletko nähnyt sanomalehden, Paddington?
KARVAPOLIISI ISKEE! - Voi sentään.
Olet ollut Lontoossa vasta päivän ja olet jo kuuluisa.
Anteeksi, jos olin töykeä aiemmin.
Aloitin uudessa koulussa enkä halua kaikkien pitävän minua outona.
Ymmärrän, Judy. Ei ole helppoa olla uusi henkilö.
- Ei olekaan. - Hammasharjassani oli vaikkua!
- Todellisuus voi olla kaukana kuvitelmista. - Älä anna isän vaivata.
- Hän on ollut aina tylsä ja ärsyttävä. - Se ei pidä paikkaansa.
- Mitä tarkoitatte? - Tavatessamme hän oli hyvin erilainen.
Hyvä tyttö.
- Tämä ei muuta mitään. - Ei todellakaan.
Saamme vauvan!
Isäksi tuleminen muuttaa miestä.
Varokaa. Vauva on tulossa.
Pitäkää kukat kaukana. Hän ei saa altistua siitepölylle.
- Missä moottoripyörä on? - Tämä on uusi automme.
- Se on kovin vaaleanruskea. - Se on neutraali väri.
Isänne rakastaa teitä kovasti.
Antakaa hänelle mahdollisuus. Hän saattaa yllättää teidät.
Tarvitset vain uuden alun isän kanssa.
En tainnut tehdä parasta ensivaikutelmaa.
Älä ymmärrä väärin, mutta voisimme tehdä sinusta edustavamman.
Hetkinen. Tarkoitatko...
Wc-tiloja.
- Rauhoitu. Ei tämä ole niin kauheaa. - Onhan.
Kaupungissa sataa jo tarpeeksi. Sitten pitää vielä kastautua sisätiloissa.
- Olemme vanhempia. Lapsia on suojeltava. - Niin teemmekin.
- He kirkuvat. - Tuo on naurua.
Kuuma tuuli. Liian kuuma tuuli. En pidä siitä.
Toivottavasti en näytä oudolta kaiken tuon jälkeen.
- Onko tuo liikaa? - On.
Tuokaa sitten harja.
Tässä se on.
- Pieni duffelitakki. - Se on minun.
- Sitä ennen se kuului minulle. - Niinkö, herra Brown?
- Hän käytti sitä ensimmäisenä koulupäivänä. - Miellyttävä.
Puunapit vähentävät veden valumista.
Nämä kaksi voileipälokeroa ovat nerokkaita.
Se pukee sinua oikein mainiosti.
En uskonut pitäväni ihmistakista.
Näytät perheenjäseneltä.
Aiotteko viedä Paddingtonin viranomaisille?
Käyttekö ensin Maantieteilijöiden killassa?
Katsotaan, tietävätkö he jotakin.
- Jos se on umpikuja... - Se ei varmasti ole.
Kiitos kovasti, herra Brown.
Sinulla on varmasti paljon kummallisia asiakkaita.
Et tiedä puoliakaan. On piispoja, taikureita, karhuja ja käärmetanssijoita.
- Sanoitko karhuja? - Sanoin. Eilen oli juuri yksi.
- Kiehtovaa. Muistatko, mihin veit hänet? - En voi kertoa.
- Miksi et? - Se on vastoin taksikuskien koodia.
- Mitä? - Meillä on salassapitovelvollisuus.
Lääkäreillä ja papeilla on sama juttu. Ymmärräthän sinä.
Tietysti.
Kerron omasta koodistani.
Kun joku ei anna haluamaani, poistan ruumiinosia.
Aloitan nenäkarvasta.
Sitten siirryn johonkin mehukkaampaan.
Se on minun koodini. Pitäydyn siinä aina.
- Pitäydytkö aina koodissasi? - Se ei ole oikeastaan edes koodi.
Se on vain suositusohje.
Kerro sitten, mihin veit sen karhun.
- Puutarhakadulle. - Kiitos.
Et pääse sinne tähän aikaan. Sinun pitää mennä pohjoiseen...
- Hei hei, Paddington. - Näkemiin, Jonathan.
- Onnea matkaan. - Näkemiin, Paddington.
Näkemiin. Toivottavasti teillä on hyvä päivä.
Pidän kovasti ranskalaisista voileivistänne, rouva Bird. Ne ovat eksoottisia.
- Voinko auttaa, poika? - Pieni hetki.
Olet ollut siellä 47 minuuttia. Joko se on pitkä puhelu -
tai kiinnität luvatonta mainosmateriaalia.
Olen kamalan pahoillani.
Ei se mitään, arvon rouva.
Pahoittelen häiriötä.
Valvon naapurustoa ja olen huomannut muutamia epäilyttäviä henkilöitä.
Mennään hoitamaan tämä asia pois päiväjärjestyksestä.
Täällä on jopa karhu. Se on kauhein otus.
Itse asiassa karhu on syy täällä olooni.
- Tervetuloa. Oletteko jäseniä? - Emme, mutta etsimme erästä jäsentä.
- Nimi. - Emme tiedä nimeä, -
mutta hän kävi tutkimusmatkalla Perun perukoilla.
- Kukaan ei ole käynyt Perussa. - Mitä? Ei pidä paikkaansa.
Olette selvästikin kiireinen. Voisimme käydä itse tarkistamassa.
Arkistossamme on yli kaksi miljoonaa tavaraa huolellisessa järjestyksessä.
Emme voi päästää vierasta miestä ja karhua sotkemaan niitä.
Pyydän teitä poistumaan.
Lähdetään, Paddington.
- Täällä, herra Brown. - Mitä puuhaat?
Meidän on päästävä käsiksi arkistoihin.
Älä käsitä tätä väärin, -
mutta oletko varma tutkimusmatkailijan olemassaolosta?
Jos vain satuit löytämään hatun ja keksit...
Mitä?
Miksi tuijotat noin?
Onko täällä kuuma, vai miksi tuntuu niin...
Epämukavalta. Vaivautuneelta. Ahdistuneelta.
Sitä sanotaan tiukaksi tuijotukseksi.
Tätini opetti tekemään sen epäkohteliaille ihmisille.
Voitte luottaa minuun, herra Brown. Tutkimusmatkailija on todellinen.
Jos löydämme hänet, hän antaa minulle kodin.
Oikean kodin, kuten teillä.
Minulla on ajatus, mutta tarvitsen apuanne.
- Tämä ei toimi. - Toimiihan.
- Näytätte kauniilta. - Niin vankilassa sanotaan.
- Huomenta. - Hei vain.
Odotahan.
- En olekaan nähnyt sinua aiemmin. - Pitää paikkansa.
Olen uusi.
Niin ajattelinkin.
- Kaunis päivä, vai mitä? - Tavattoman kuuma.
Kuten sinäkin.
Menehän siitä sitten.
Perun perukat.
- 200 osumaa. - Tiesin, että se nainen valehteli.
- Mitä siinä sanotaan? - Tiedot tuhottu.
- Tarkistetaan muut. - Hei, uusi tyttö!
- Onko jokin vialla? - Unohdin tarkistaa kulkulupasi.
Tietenkin.
Valokuva on vanha.
Olet varmasti aina ollut tuollainen kinkku.
0-0-2. Hae.
Olet muuttunut kovasti.
Laihduin hurjasti.
Siltä näyttäisi.
Entä...
Kävin laserleikkauksessa.
Käsi on kasvanut takaisin.
Se on proteesi.
Etkö todellakaan tunne mitään?
- En yhtikäs mitään. - Mahtavaa.
Lähdenkin tästä vessaan. Näkyillään.
- Löysin jotakin, herra Brown. - Hienoa. Pannaan ne takaisin ja lähdetään.
Herra Brown.
- Järjestelmä on jumissa. - Johtunee patongista.
- Onko se maapähkinävoita? - Se on paljon oranssimpaa.
Marmeladia.
Pysäyttäkää tuo kissanainen. Seis!
- Teillä on kaunis koti, herra Curry. - Olen asunut tässä koko ikäni.
Perin asunnon äidiltäni. Hän oli pidättyväinen nainen.
Olette tärkeä osa yhteisöä.
Ymmärrän, miksi se eläin naapurissa on järkyttänyt teidät.
Pitänee olla kiitollinen, että karhuja on vain yksi.
Se alkaa aina yhdestä. Katu on pian täynnä niitä.
Karvat tukkivat viemärit, vanhoja rouvia ahdistellaan -
ja yöt pitkät pidetään meteliä.
- Mitä voimme tehdä? - Minulla on tiettyjä yhteyksiä.
Jos saan karhun käsiini, katson, että se viedään oikeaan paikkaan.
- Niinkö? - En pysty siihen yksin.
- Tarvitsen vahvan miehen apua. - Minunko?
Ihmiset alkavat ihmetellä, jos pyörin lähistöllä.
Te voisitte pitää karhua silmällä. Minun vuokseni.
- Tietenkin. - Täydellistä.
Kun karhu on yksin, toimimme.
Pankaa pyörimään, herra Gruber.
- Murtauduitte siis sisään, isä. - Kuulostaa rohkealta.
Toisinaan pitää olla tylsä ja ärsyttävä, ja toisinaan on oltava mies.
Herra Brown pukeutui naiseksi, ja häntä pistettiin neulalla.
- Mitä? - Se alkaa. Unohtakaa.
- Olitko mekossa? - En.
- Se näytti mekolta. - Se oli kylpytakki. Vapauttava tunne.
Perun perukoilla on valtava, tutkimaton erämää täynnä arvoituksia. Tähän asti.
- Tuoltako olet kotoisin? - Mieletöntä, Paddington.
Hyvästi, Lucy. Hyvästi, Pastuzo.
Jos joskus tulette Lontooseen, saatte lämpimän vastaanoton.
Opin karhuilta paljon. Mietin, oppivatko ne minulta mitään.
Montgomery Clyde.
Rakas Lucy-täti, et ikinä arvaa, mitä tapahtui.
Näin tänään tutkimusmatkailijan tekemän elokuvan Perun perukoilta.
Kaipaan vanhaa kotiamme. Alan kuitenkin ymmärtää elämää Lontoossa.
Brownit ovat kummallinen heimo, mutta pidän heistä.
Herra Brownilla on tapana järjestellä toimistotarvikkeensa.
Rouva Brown löytää käsilaukustaan kaikenlaista kummallista.
Rouva Birdilla on imuri kaikkien tilanteiden varalle.
Judy hallitsee kaikki kielet, jopa karhun.
Loistavasti lausuttu.
Jonathan osaa rakentaa melkein mitä vain -
Herra Brownin vanhoista opettavaisista leluista.
Tämä on upeaa. Se on hyvin outoa.
Saatan pian löytää tutkimusmatkailijan, mutta minusta alkaa tuntua kotoisalta täällä.
Näissä kirjoissa on kaikkien lontoolaisten yhteystiedot.
Tutkimusmatkailijasi on varmasti joku M. Clydesta.
- Kiitos, rouva Brown. - Mennään, lapset.
Odottakaa. Käyn kirjastossa tutkimassa kapteeni Clydea.
Tulen mukaasi, Mary. Tarvitsemme lisää marmeladia.
- Jätämmekö Paddingtonin yksin? - Palaamme parin tunnin päästä.
Älkää olko huolissanne, herra Brown. Pärjään varmasti.
- Hyvä on sitten. - Näkemiin.
- Pupuseni, täällä Kotka. - Mitä?
Herra Curry. Ehdotin peitenimien käyttämistä.
- Aivan. Onko sinulla raportoitavaa, Kotka? - On.
Karvapeto on yksin kotona.
Olen tulossa.
- Pupuseni. - Minun täytyy päästä katolle.
Sen jälkeen voisimme syödä yhdessä. Tarjolla on lihavoileipiä ja suolakurkkua.
- Kuulostaa hyvältä. - Päiväys meni jo, mutta ne ovat syötäviä.
Herra Curry. Katto.
M. Clyde, M. Clyde...
Voi sentään.
Tullaan.
Tule tänne, karhu.
Toimistotarvike yrittää käydä kimppuuni.
Tule lähemmäs, pikku karhu.
Elefantti!
Piiloon.
Olen tulossa, pupuseni!
Pupuseni!
- Se ei ollut syytäni. - Talossa ei ollut muita.
- Etuovi oli lukossa. - Se oli elefantti.
Sillä oli elefantin pää ja käärmeen vartalo. Se yritti ampua...
- Oletko juonut suolavettä? - En.
Kerro, mitä oikeasti tapahtui. Emme suutu.
- Puhu omasta puolestasi. - Teidän täytyy uskoa minua.
En ikinä valehtelisi teille.
- Se oli viimeinen tikki. - Vahinkoja sattuu.
- Lapset olisivat voineet... - Paddington on paras asia pitkään aikaan.
- Lapset ovat iloisia. - Heidän pitää olla myös turvassa.
Paddington vaarantaa heidät. Lapset ovat etusijalla.
Niin he ovatkin.
Pahinta on, ettei hän edes kerro totuutta.
Miten hän voi asua kanssamme, jos emme voi luottaa häneen?
- En tiedä. - On kohdattava tosiasiat.
Tämä talo ei ole oikea paikka karhulle.
Lienet oikeassa.
Viedään hänet viranomaisille.
Arvoisat Brownit. Kiitos vieraanvaraisuudestanne.
Olette mukava perhe.
Olen pahoillani tulvasta ja tulipalosta.
Sekä tapahtumista Maantieteilijöiden killassa.
Toivon, -
että lähdettyäni asiat rauhoittuvat.
Terveisin Paddington.
- Menemmekö etsimään häntä? - Näin on parempi.
- Hän ei kuulunut tänne. - Miten voit sanoa noin?
Menen huoneeseeni.
- Minne sinä menet? - Haluan tietää, että hän on kunnossa.
- Et vain ymmärrä. - Mitä?
Tämä perhe tarvitsi karhua yhtä paljon kuin hän tarvitsi teitä.
Sanoin sanottavani.
- Anteeksi. Etsin Montgomery Clydea. - Olen pahoillani.
- Olen Morgan Clyde. - Kiitos.
Hän on noin metrin pituinen.
Hänellä on punainen hattu ja sininen duffelitakki.
Hän on karhu.
- Tietoja on melko vähän. - Niinkö?
- Montgomery Clyde? - Olen Marjorie Clyde.
Ei vieläkään mitään uutisia.
Jos sinua kiinnostaa.
- Kuka siellä? - Iltaa. Etsin Montgomery Clydea.
- Täysin vieras nimi. - Olette viimeinen listallani.
Painu kuuseen.
Jos joskus tulette Lontooseen, saatte lämpimän vastaanoton.
Iltaa. Etsin Montgomery Clydea.
Hän on isäni.
Onko hän tutkimusmatkailija Montgomery Clyde?
On. Tule sisään sieltä kylmästä. Tulen alakertaan.
Kiitos.
- Onko kapteeni Clyde kotona? - Ikävä kyllä ei ole.
Isäni on nimittäin kuollut.
Voi sentään.
- Mitä asiaa sinulla oli hänelle? - Hän sanoi kerran tädilleni, -
että jos joskus tulemme Lontooseen, olemme tervetulleita.
Toivoin, että hän antaisi minulle kodin.
- Voin antaa sinulle kodin. - Voitko?
Tietenkin.
Kaltaisesi upean näytekappaleen ei pidä hortoilla kadulla.
Kuulut erityiseen paikkaan.
Tiedän juuri sopivan.
Tulehan. Mennään ajelulle.
ELÄINTENTÄYTTÄJÄ - Neiti Clyde.
Herra Curry, mitä haluatte?
Nämä oli sidottu lyhtypylvääseen, enkä halunnut haaskata niitä.
Ihastuttavaa. Suokaa anteeksi.
- Minne olette menossa? - Se ei kuulune teille.
- Teillä on karhu autossa. - Mitä sitten?
Luulin, että lähetätte hänet Peruun.
Sanoin, että hänet viedään oikeaan paikkaan, joka on luonnontieteellinen museo.
- Pupuseni, se on julmaa. - Herra Curry, en ole pupusenne.
- Mitä? - Ottakaa kukkasenne ja lähtekää.
Menkää.
Hyvää iltaa. Tämä on nimetön puhelu.
- Hei, herra Curry. - Tämä ei ole herra Curry, -
vaan herra Burry. Minulla on uutisia karhuun liittyen.
- Mitä tarkoitatte? - Kuka siellä on, Henry?
Herra Curry soittaa hassulla äänellä. Hänen mukaansa Paddington on siepattu.
Tervetuloa uuteen kotiisi, karhu.
Tämä on tiedon katedraali.
Kaikki suuret tutkimusmatkailijat ovat päässeet osaksi sitä.
Charles Darwin toi jättikilpikonnan Galápagossaarilta.
Kapteeni Scott toi keisaripingviinin Etelämantereelta.
Kapteeni Cook toi kengurun Australiasta.
Heidät on ikuistettu löytöjensä ansiosta.
Näkyykö mitään isältäni? Ei.
Hän ei suostunut ottamaan näytekappaletta "arvokkaasta" lajistasi.
Ei näytekappaletta.
Herrat, ne eivät olleet mitään tyhmiä eläimiä.
Ne olivat fiksuja ja sivistyneitä.
- Ne eivät puhuneet edes englantia. - Eivät.
- Pelasivatko ne krikettiä? - Joivatko ne teetä?
- Tekivätkö ne ristisanatehtäviä? - Se on käsitykseni sivistyneestä.
Kerro niiden sijainti, niin lähetämme oikean tutkimusmatkailijan keräämään näytekappaleen.
En ikinä.
Et jätä vaihtoehtoa. Tutkimusmatka pyyhitään tiedoista.
Montgomery Clyde, et ole enää tämän pyhän killan jäsen.
Maantieteilijät, kääntäkää selkänne.
Olisimme voineet olla rikkaita ja kuuluisia, mutta se ei kelvannut hänelle.
Hän avasi kotieläintarhan.
Hän pani muutaman karvakasan onnellisuuden perheensä onnellisuuden edelle.
Vannoin, että jonakin päivänä veisin isäni tehtävän päätökseen.
Se päivä on viimeinkin koittanut.
Aivan. Täytän sinut, karhu.
Näen Paddingtonin. On toimittava nopeasti.
Miten pääsemme sisään? Kaikki on lukossa.
Viemäreitä pitkin. Sanoit, että niistä pääsee minne vain.
Nerokasta.
- Onko kaikki hyvin? - Vanha rouva tarvitsee apuasi.
- Myöhästyin bussistani. - Tule sisään kylmästä.
Kiitos. Olet niin ystävällinen.
- Se on lukittu sisäpuolelta. - Tiedän ratkaisun.
- Mitä hyötyä kemian sarjastani on? - Kaliumnitraatti ja sulfaatti.
Voimme rakentaa tästä vaikka mitä.
Kelpaisiko siemaus lämmikettä?
Ei. Olen töissä.
Onko tämä liian väkevää?
Olkoon menneeksi. Otan yhden.
Kolme, kaksi, yksi.
- Siellä kulkee 50 000 volttia! - Tiedän, mitä teen.
Tee se.
Juo.
Otetaan paras kolmesta. En ollut valmis.
- Se on lukossa. - Mitä teemme nyt?
Minä tiedän.
- Älä mene sinne, Henry. - Tee se, isä.
Jonkun on tehtävä se.
Se joku olen minä.
Sankarini.
Itse asiassa tämä on järjetöntä.
- Isä on mahtava. - Niin on.
Luovutan. Minun täytyy jatkaa töitä.
Odota!
Eikö sinulla ole taisteluhenkeä?
Isä!
- Kiitos. - Hän on kunnossa.
Hyvä koira.
Paddington, täällä ylhäällä.
- Sinäkö siellä, Jumala? - Mitä?
- Kuulostat kovasti herra Brownilta. - Herra Brown täällä.
- Herra Brown, mitä teette siellä? - Tulimme pelastamaan sinut.
- Tulitteko? - Herra Curry kertoi kaiken.
Olen pahoillani, etten uskonut sinua.
Sabotaasia.
Pakene äkkiä!
Karhu!
Luovuta, karhu.
Et pääse pakoon sieltä.
- Missä Paddington on? - En tiedä.
- Kuunnelkaa. - Putket vain pitävät ääntä.
Tuo ei johdu putkista, vaan karhusta.
- Hän on menossa katolle. - Mennään.
- Saimme sinut. - Kiitos.
Häivytään täältä.
Älkää hätäilkö.
Luovuttakaa karhu minulle.
- Emme tee sitä. - Rouva Brown.
- Hän on perhettä. - Ette ole edes samaa lajia.
- Se on totta. - Niin on.
Kun tapasin Paddingtonin ensi kerran, halusin pysyä erossa hänestä.
Upea vaimoni kuitenkin avasi sydämensä Paddingtonille.
Lapseni tekivät samoin. Minä tein saman perässä.
Emme välitä, vaikka hän on kotoisin toiselta puolelta maailmaa, -
hän on eri lajia tai hänellä on huolestuttava marmeladiriippuvuus.
Rakastamme Paddingtonia, joten hän on osa perhettä.
Perhe pitää yhtä.
Jos haluat hänet, joudut ottamaan meidät kaikki.
- Hyvä on sitten. - Mitä tarkalleen ottaen...
- En ole täyttänyt ihmistä aiemmin. - Odottakaa.
- Teidän ei tarvitse uhrata itseänne. - Ei.
Juuri niin. Tule tänne.
Saanko viimeisen toiveen?
- Mikä se on? - Haluaisin voileivän.
- Hatussani on yksi. - Siitä vain.
Kiitos.
Hyvä yritys, karhu.
Tuo kruunaa tämän!
- Rouva Bird. - Mitä?
- Katsoisit eteesi! - Ole hiljaa.
Pelastitte minut.
- Hei, isä! - Hei, herra Brown!
- Mitä täällä tapahtuu? - Tämäpä yllätys.
En odottanut sinua kotiin näin aikaisin.
- Meillä on erityispäivä. - Lisää sokeria.
- Näyttää hyvältä. Hei kaikille. - Hei, isä.
- Hei, iso kaveri. Mitä valmistat? - Marmeladia.
- Maistakaa. - Herkullista.
Yksi voileipä sisältää karhun päiväksi tarvitsemat vitamiinit ja hivenaineet.
- Eikö minun tarvitse syödä kasviksia? - Hän puhui karhusta eikä pojasta.
- Kiitos, Judy. - Judyko?
Missä on... Kiitos, rouva Bird.
- Joka kodissa pitäisi olla marmeladipäivä. - Ja karhu.
Etenkin karhu.
Koti.
Rakas Lucy-täti. Anteeksi, etten ole kirjoittanut. On tapahtunut niin paljon.
Tapasin tutkimusmatkailijan tyttären, mutta hän yritti täyttää minut.
Rouva Bird heitti hänet alas katolta.
Tuomarin mielestä vankila oli väärä paikka hänelle, -
joten hän määräsi tälle yhdyskuntapalvelua.
Ei! Mitä tahansa muuta!
Kotieläintarhassa.
- Pane töpinäksi, haisuhenki. - Haju ei tule suustani.
Puutarhakadulla elämä on hyvin toisenlaista.
Rouva Birdin mukaan tilanne on asettunut aloilleen.
Sillä on ollut suuri vaikutus hänen polviinsa.
Judyn häpeä on hälvenemässä, ja hän on antanut rouva Brownin tavata Tonyn.
- Et sano mitään. - Selvä.
- Et koske minuun. - En koske keneenkään.
- Et itke. - En varmasti.
Sydämeni käy ylikierroksilla. Käsittelemme asioita eri tavalla.
- Tiedän. - Hyvä.
- Äiti, tässä on Tony. - Tervetuloa perheeseen.
- Äiti. - Anteeksi. En itke.
Anteeksi hänen käytöksensä. Hän on outo.
Olemme kaikki hieman outoja.
Otatteko teetä? Ettekö?
Herra Brown auttaa Jonathania rakentamaan valtavan raketin.
- Oletko varma tästä, isä? - Jos haluamme raketin kiertoradalle, -
tarvitsemme kaiken nitroglyseriinin.
Jonathan on huolissaan isänsä holtittomasta asenteesta turvallisuutta kohtaan.
Houston, meillä saattaa olla ongelma.
Rouva Brownin mukaan kaikki ovat erilaisia Lontoossa.
Kuka tahansa voi siis sopeutua joukkoon.
Hän on oikeassa. En muistuta muita, -
mutta tunnen oloni kotoisaksi.
En ole ikinä samanlainen kuin muut. Se ei haittaa.
Olen nimittäin karhu. Karhuherra Paddington.
Tule, Paddington!
Tämänkin tekstityksen tarjosi: WWW.DIVXFINLAND.ORG