Mama!
Pomozi mi.
Šta je bilo?
Nisam sanjala, Volt. Nisam umislila.
Cula sam ga. Cula sam ga. Cula sam ga. Cula sam Krisa.
Cula sam ga! - Znam.
Nisam umislila, Volt. Ne, nisam. On je ... on je ...
Cula sam ga! - Bili.
VEJN! POZDRAV IZ FEJRBENKSA!
STIGAO SAM OVDE PRE DVA DANA.
BILO JE JAKO TEŠKO NACI PREVOZ
NA TERITORIJI JUKONA,
ALI SAM IPAK USPEO DA STIGNEM.
KUPIO SAM NOVU KNJIGU O LOKALNOJ FLORI I FAUNI.
PRIPREMIO SAM SVE NEOPHODNO
ZA KOMFORAN ŽIVOT, BAR ZA PAR MESECI.
MOŽDA CE PROCI PUNO VREMENA
PRE NEGO ŠTO SE VRATIM NA JUG.
SAMO SAM HTEO DA TI KAZEM DA SI JAKO DOBAR COVEK.
Ovo je najdalje što te mogu odvesti.
U redu, hvala.
Ostavio si sva svoja sranja kod mene. - Zadrži ih.
Kako hoceš.
Hvala još jednom.
Hej, pricekaj malo.
Uzmi ove. Cuvace ti noge od vlage.
Ako preživiš, nazovi me. Moj broj je u cizmama.
Hvala.
SADA KORACAM ...
U DIVLJINU
Zdravo?
Ima li koga ovde?
Izgleda da nema!
Dve godine on hoda zemljom.
Bez telefona, bazena, ljubimaca,
bez cigareta.
Potpuna sloboda.
Fanatik, putnik istancanog ukusa.
ciji je dom - cesta.
"Hej, slušaj, starce. nemoj ti mene da analiziras."
"Umukni. Vodim te sa sobom tamo gde mi idemo."
"Gde idete?"
"Rekao sam ti. Ne idemo nigde!"
Sada, posle 2 godine tumaranja, dolazi poslednja i najveca avantura.
Završna bitka da se ubije lažno bice u sebi
i pobedonosno zaokruži duhovna revolucija.
Da više ne bi bio trovan od civilizacije, on beži,
i hoda sam zemljom kako bi postao
izgubljen u divljini. Alexander Supertramp, ... maj 1992.
Emory Univerzitet, Atlanta, Dzordzija. Dve godine pre "magicnog busa".
Za vaš naporan rad i velike doprinose
našoj zajednici za vreme vašeg boravka ovde,
mi vas pozdravljamo i nudimo svima vama
još jedan veliki aplauz. Cestitamo!
Nina Lin Lokvin.
Vanesa Deniz Lovri.
Kristofer Dzonson MekKendles.
Redzina Viktorija MekNab.
Vidim ih kako stoje na ulaznim vratima svojih fakulteta.
Vidim svog oca kako šeta pod kamenim lukom boje peska,
dok crvene plocice trepere poput tanjira krvi iza njegove glave.
Vidim svoju majku s nekoliko laganih knjiga koje nosi na boku,
kako stoji uz stub sagradjen od malih komada opeke
... uz železna vrata, još otvorena iza nje,
... kapije šiljastih vrhova crnih u majskom vazduhu.
Oni ce uskoro diplomirati.
Oni ce se uskoro vencati. Oni su deca. Oni su glupi.
Sve što znaju je da su nevini, da nikada ne bi nikoga povredili.
>Želim da im pridjem i kazem: "Stanite, ne radite to.
Ona je pogrešna žena, on je pogrešan muškarac.
Radicete stvari koje ne možete ni zamisliti da biste ikada radili.
Radicete loše stvari deci.
Paticete na nacine za koje još niste ni culi.
Poželecete da umrete."
>Želim da im pridjem u kasnim majskim popodnevima
i to im do kažem.
Ali ne radim to, želim da živim.
Podignem ih kao žensku i mušku papirnatu lutku i zavijem ih zajedno
na krajevima, kao cips od kremena, kao da pokušavam da dobijem iskre. I kažem:
"Radite šta god hocete, a ja cu da pricam o tome."
Evo ih, Volt. Ok?
Ko je to napisao?
Pa, mogli smo i mi, zar ne?
Zašto dopušta Karinu da vozi njegov auto?
Ovdje ima mnogo odlicnih pesama.
Moram da razgovaram s njom o tome.
Sedi.
Oprostite. Moram do sina.
Danas je diplomirao na Emory Univerzitetu.
Ja cu, ja cu.
Cao Kris! cekamo te i cekamo.
Na smrt si me uplašio skacuci onako po pozornici.
Zdravo cale. -Cestitam, sine.
Ovo je veliki korak. -Hvala tata.
U redu.
Ne bi smela voziti u Dzordziji.
Zašto? Imam dozvolu.
Zato što je protivzakonito s privremenom dozvolom ...
voziti u državi koja nije tvoja. Eto zašto.
Nisam to znala. Mislila sam da je u redu
ako sam s punopravnim vozacem.
Dakle, hajde da ...
Hoce li nastaviti? -Ne.
Izgleda da danas svi slave.
Oni ce ostati u baru? -Da... ostace.
Mislim da su mi ocene dovoljno dobre da studiram pravo na Harvardu.
Kris, to je divno!
To je velika stvar.
Koliko ti je ostalo u fondu za fakultet?
Tacno $24,500.68
E pa to je detaljno.
Morao sam jutros ici u banku, mama.
Tvojoj majci i meni ce biti drago da ti doplatimo za Harvard.
Tako je.
Moram da smislim šta cu da radim.
Imam puno stvari da spakujem i da sredim prvo ovde.
Tvoj otac i ja zelimo da ti damo poklon.
>Želimo da te izvadimo iz te krntije. -Koje krntije?
Te.
Hocemo da ti kupimo nov auto. -Tako je. -Novi auto?
>Šta ce mi novi auto?
Datsun ide super.
Mislite da želim neku pomodarsku ladju?
Jeste li zabrinuti šta ce komsije da misle?
Pa nismo mislili da ti kupimo novi Kadilak, Kris.
Samo želimo da ti kupimo lep novi auto, siguran za vožnju.
Nikad nisi siguran kad ta stvar može da eksplodira.
Eksplodira? Jeste li vi poludeli? Ovo je sjajan auto.
Ne treba mi novi auto. Ne želim novi auto.
Ne želim ništa. -Ok.
Ove stvari, stvari, stvari. -Ok.
Sve mora biti teško. -Hvala.
Hvala tebi. -Možda nije tako mislio.
Možda samo želi svoj stari auto. Nije velika stvar.
Hvala. Jednostavno ne želim ništa.
Kris je merio sebe i one oko njega
veoma rigoroznim moralnim kodeksom.
Cao, Kris!
Time je rizikovao da se uputi prilicno usamljenim putem,
ali je našao društvo u likovima knjiga koje voli,
autora kao što su Tolstoj, Dzek London i Henri Toro.
Mogao je dozvati njihove reci tako da pristaju svakoj situaciji,
i vrlo cesto je to cinio.
Zaboravila sam da pitam koji citat bi izabrao za svoju diplomsku veceru,
ali imam dobru ideju ko bi bio glavna meta.
Bilo je neizbežno da se Kris odvoji.
I kada jeste, ucinio je to s karakteristicnim preterivanjem.
PRVO POGLAVLJE: MOJE RODJENJE
"Ne treba poricati da nas je nesputanost oduvek uzbudjivala.
Ona je u našim mislima povezana s mogucnošcu bega
od istorije i ugnjetavanja i zakona i zamornih obveza.
Apsolutna sloboda.
A put je uvek vodio na zapad."
PODRUCJE POPLAVA
Jezero Mead, Arizona. jul, 1990.
JESTIVO DIVLJE BILJE
Treba mi ime.
Alexander Supertramp (=Aleksandar Super skitnica) jul, 1990.
Pred kraj juna,
univerzitet je poslao našim roditeljima popis Krisovih poslednjih ocena.
Gotovo sve same desetke.
Desetka iz Aparthajda u Severnoafrickom društvu.
Devetka iz Savremene africke politike i nestašice hrane u Africi.
I tako dalje. Pametan decko, moj brat.
Ali do kraja jula više nam se nije javljao
i moji roditelji su postali uznemireni.
Kris nikada nije imao telefon,
stoga su odlucili da se odvezu do Atlante i da ga iznenade.
Kada su stigli do stana, zatekli su natpis "stan se iznajmljuje"
i gazda im je rekao da se Kris odselio negdje krajem maja.
Oh, da, on je otišao pre dva mjeseca.
Kada su se vratili kuci,
predala sam im pisma koja su mu slali tog leta,
a koja su sad bila vracena sva u jednom paketu.
Kris se dogovorio s poštom da ih zadrže do prvog avgusta,
da bi imao vremena ...
Jesi li znala za ovo?
Ništa nije rekao.
Razumela sam šta radi. Da je potrošio cetiri godine
da ispuni apsurdnu i zamornu obvezu da diplomira na fakultetu
i sada se odvojio od tog sveta apstrakcije,
lažne sigurnosti, roditelja i materijalnih stvari,
od stvari koje su Krisa odvajale od sustine njegovog postojanja.
planinarska staza "Greben Pacifika", severna Kalifornija, avgust 1990.
Hej!
Hej, covece, uskaci. -Ok, odlicno.
Jedva da smo te videli tamo ispod tog tvog ludog šešira.
Ova vrata su malo zeznuta. Evo ga. Upadaj.
Ovo je Rejni.
Cao, Reini. -Da, ja sam Rejni.
Ja sam Dzen. -Cao, ja sam Aleks.
Aleks sa šeširom.
Da, znam. Dobro kažeš, covece. -Da.
Sada si kožni.
Kožnic
Da, kožna skitnica.
Tako zovu one koji idu peške.
Službeno, mi smo gumene skitnice
Jer imamo vozilo.
- ... daj ... ne moraš da me gurkaš ... -Hajde, molim te.
Da, i Aleks je mogao imati vozilo, ali on je odlucio da spali sav svoj novac.
A zašto si to uradio?
Ne treba mi lova. Novac cini ljude opreznima.
Daj, Alex. Moraš biti barem malo oprezan.
Mislim, ta tvoja knjiga je super i sve to...
ali ne možeš se u potpunosti osloniti na lišce i bobice.
Ne znam da li treba da se oslanjas na nešto više od toga.
Gde su ti majka i otac?
>Žive svoje laži negde.
Izgledaš kao voljeno dijete. Budi fer.
Fer?
Znaš na šta mislim.
Parafrazircu Toroa ovdje.
"Pre nego ljubav, novac, veru,
slavu, poštenje,
dajte mi istinu."
Odavno, otkada se Kris i ja secamo,
u našoj je kuci bilo svakodnevnih besnih okršaja.
Nasilje kojem smo morali da prisustvujemo. Bilo je veoma stvarno.
Ali bilo je i kao pozorište.
Oboje smo bili u ulogama i sudija i optuženih.
Ja sam ti nabavio ovu novcic ... ovaj neprocenjivi novcic.
Tata je bio mladi genije
kojeg je NASA angažovala da radi kljucne projekte
za Americke satelitske i radarske sisteme,
koji su trebali biti naš odgovor na ruski Sputnjik.
On i mama su kasnije osnovali konsultantsku firmu
kombinujuci njenu domišljatost i spretnost
s njegovim velikim znanjem.
Pogledaj ovo.
Ali do trenutka kada je firma zaradila svoj prvi milion,
karijera i novac su ih još više zaslepeli.
Hvala vam puno.
Secam se prvog porodicnog okupljanja
organizovanog da nas ukljuce u svoje planove za razvod.
Hteli su da izaberamo s kim cemo živeti.
Koliko smo samo plakali ...
Razvoda nikada nije bilo,
ali bitke i sastanci nikada nisu prestali.
Nije prošlo dugo pre nego što smo se Kris i ja iskljucili.
Rekli smo: "Samo napred,
razvedite se."
Da te zapalim šibicom, imao bih veceru i vatru u isto vreme.
Gde ce Dzen?
Pa, prijatelju ...
Stvari i nisu baš najbolje kod hipija.
Preduzimljiv si ti mali, ha?
Samo malo.
Zanimljivo je kako se stvari dogadjaju u odredjeno vreme.
Voleo sam tu ženu puno godina, stari.
Ali, znaš, ona ima pricu.
Prolazili smo kroz ovu stvar, vrlo tiho.
Kada smo naišli na tebe juce,
ova stvar kroz koju smo prolazili stvarno tiho,
ona govori o tome. Znaš na šta mislim?
Mislim da znam. -Misliš da znaš šta?
Pa ...
Neki ljudi se osecaju kao da ne zaslužuju ljubav.
Oni tiho odlaze u prazan prostor,
pokušavajuci da premoste praznine u prošlosti.
To je fenomenalno bistar uvid. Isuse!
Ti nisi Isus, jel' da? -Pravi se javio!
Hoceš li preci preko vode i vratiti mi ju, ortak?
Ne. Bojim se vode.
Oduvek sam se bojao.
Nešto što jednom moram da prevazidjem, jel' tako? Tako da cu sad da plivam
ako ceš ti da odneses drva nazad u kamp.
Pa 'ajde, da. -Da?
Dogovoreno. -U redu.
"Jedini pokloni mora su oštar vetar
i povremena prilika da se osetiš jakim.
E sad, ne znam puno o moru,
ali znam da je ovde tako.
I takodje znam koliko je u životu važno,
ne nužno biti jak, ali osetiti se jakim,
odmeriti se bar jedanput,
pronaci se bar jedanput u najstarijoj prirodnoj sredini,
suocavajuci se sam sa slepim, gluvim kamenom,
s nicim da ti pomogne osim tvojih sopstvenih ruku i glave.
Dolazi veliki talas!
Reini, smrzavam se!
Možeš li da me zagrliš?
Mornarica je uništila pa napustila onu bazu tamo
i ostala je samo ta ogromna rešetka cementnih temelja ili ploca.
covece, tebi bi se svidele Ploce. -Svidele bi ti se. Svidele bi ti se.
Ako si još uvek na putu. -Oduševile bi te.
Kolege putnici.
Samo živiš jeftino pod suncem. Nema boljeg od toga.
Zvuci dobro.
Ako dodješ, napravicu ti pristojan šešir.
Obecavaš? -Boga mi.
Oh, draga. Draga.
Stani. cekaj. -Da.
Oh, da. -Ok.
Pusti me da ugasim svjetlo.
DZEN I REINI, HVALA VAM.
Podsetio me na ... -Znam.
DRUGO POGLAVLJE: ADOLESCENCIJA Takav je svet.
Nikad ne možeš znati
U šta da uložis svu svoju veru I kako ce ona rasti.
A bice veca i veca ...
Spaljujuci crne rupe u tamnom secanju.
Rast ce ...
Pretvarajuci greške u zlato.
Mislim, jako si dobra. Mislim, ti si, ono,
100,000 puta bolja od svih jabuka koje sam dosad jeo.
Ja nisam Superman, ja sam Superskitnica.
Ti si Superjabuka.
Tako si ukusna. Tako organska, tako prirodna.
Ti si jabuka mog oka.
Hej! Tako prolazi vreme, prebrzo da ga savijes.
Odjednom je progutano znakovima, ispod i iznad.
Porast ce ...
Pronaci ce moj smer kompasom
Narast ce ...
Porast ce, Bacice moju pobedu u smece ...
Ranog septembra, mamu i tatu nazvala je policija grada Anandejla
obaveštavajuci ih da su pronašli Krisov napušteni auto.
Identifikovala ga je policijska patrola.
Grupa beraca retkih cvetova naišla je na njega u pustinji.
Nije bilo nikakvih znakova da se Kris nameravao vratiti do auta.
Ali nije bilo ni nikakvog znaka borbe.
Policija je zakljucila da je Kris odlucio ostaviti auto,
a ne da mu je ukradeno.
Pocetna uteha koju je auto davalo mami i tati odjednom se pretvorila
u zakljucak da je Kris zapravo pokušavao da ne bude nadjen ...
Magicni bus - treca sedmica
Snažan.
Ti možeš sve uciniti. Ti možeš otici bilo gdje.
Novac, moc je iluzija. Sve je u glavi.
Možeš biti ovdje.
Ti i ja.
Jedan, dva. Ne, ne, ne.
Dva,
tri ...
Istocni deo Južne Dakote, septembar 1990. (19 meseci pre autobusa)
Ne stidi se sa tim. Pokreni ga tamo. Tako je dobro.
Ovde ti je brzina. -Tako je.
Ideš prebrzo, neceš požnjeti svo žito.
Tako, ravna crta, ravna crta, malo ravnija.
Vidiš kako ideš? Samo malo ispravi. Sada si pravi vozac kombajna!
Opa, pogledaj ovaj pogled!
Ali gledaj u žito ! Oprezno ga žanji.
Možeš pogledati ovde iza i videceš koliko izlazi van, u redu.
Kako se osecaš? -Osecam se odlicno.
Ok, samo pravo. Bog te blagoslovio.
Zaradi si nešto novca, prijatelju. Vidimo se uskoro.
Ok.
Vejn, gde ceš?
Kevine, znaš da te volim. Šalim se s tobom. Šalim se. Prestani.
-Šalim se s tobom. -Gledaj svoja posla, Vejn!
>Što si se toliko narogušio? -Ne znam.
Ja i ti smo na istoj strani. Na istoj smo strani.
Umoran san od toga da me stalno zezaju. -Kevine, na istoj smo strani.
Daj da uzmem malo ... Ako hocu malo vagine, daj da je uzmem.
Hej, on je ozbiljan. -Hajde da se kartamo.
Možemo li samo da se kartamo? -Idemo onda.
2$, 4$, 6$, samo stavi svu lovu unutra.
'Ocu da vidim kako cete svi ostati švorc.
Hoceš da igraš? -Ne.
Kevin, šta imaš za ovu sedmicu? -Imam 260.
Mi smo na 260.
Ostat cemo upravo na 260, to je naša cifra.
Imamo oko 10,000 kilograma.
Imamo oko 10,000 kilograma kojih se moramo rešiti.
Možda da uradimo sve to posle rucka
pre nego što se vratimo ostalim stvarima.
Možemo li ostaviti $500...
>Šta ti misliš o svemu ovome?
Svidja mi se sve ovo.
Mislim da on to ne može.
Ima li ovdje biblioteke ili knjižare?
gde mogu da nabavim knjige o lovu i pripremanju mesa?
Bilo šta što ima veze sa lovom ili pripremanjem mesa,
dimljenje, šta god dodjavola to znacilo,
o tome razgovaraj s Kevinom. On ti je pravi covek za to.
Prirodnjak. Kako to da se fasciniraš svim tim stvarima?
Idem na Aljasku.
Na Aljasku, Aljasku? Ili u grad Aljasku?
Jer postoje prodavnice u Aljasci.
U gradu Aljasci. Ne na Aljasci. U gradu postoje prodavnice.
Ne, covece. Aljaska, Aljaska.
Bicu skroz tamo, skroz tamo bogu iza ledja.
Potpuno sam.
Znaš, bez jebenog sata, bez mape, sekire, bez icega. Bez icega.
Samo cu biti tamo. Samo cu da budem tamo ... u tome svemu.
Znaš, velike planine, reke, nebo, divljac.
Samo cu biti u tom svetu, shvataš? U divljini.
U divljini. -Samo divljina.
Da. -Samo ...
>Šta ceš da radiš kad budeš tamo?
Sada si u divljini, šta radiš?
Samo živiš, covece.
Samo si tamo, u tom trenutku, na tom posebnom mestu i u to posebno vreme.
Da.
Možda, kada se vratim, mogu da napisem knjigu o putovanjima.
Zašto da ne?
Znaš, o izlasku iz ovog bolesnog društva.
Društvo! -Društvo!
Društvo, covece! -Društvo!
Društvo! Društvo! -Društvo!
Društvo, znaš! Društvo!
Zato što, ... znaš šta ja ne razumem?
Ne razumem zašto su ljudi, zašto je svaka jebena osoba
toliko loša prema drugoj tako cesto, bre.
To mi nema mi smisla! Osuda. Kontrola. Sve to, citav spektar.
Dakle, samo ... -O kojim mi to "ljudima" pricamo?
Znaš, roditelji, licemeri,
politicari, kreteni.
To je greška.
Greška je ulaziti preduboko u sve te stvari.
Aleks, ti si fantastican mladic, fantastican mladi covek.
Ali obecavam ti ovo.
Ti si mlad! Ne možeš žonglirati krv i vatru svo vreme!
Moraš se nekako ... -Vejn, o cemu ti to?
Molim? -Mislim ...
Govorim o krvi i vatri.
Pricamo o pomirenju krvi i vatre.
Ko si ti da ikome daješ savete?
Ko sam ja da ikoga savetujem?
Da. -Dakle, drago mi je.
Ja sam gospodin Sretni. -Gospodin Sretni.
I gospodin Sretni ponekad daje savete.
Aleks, molim te. -Žao mi je.
Ponekad gospodin Sretni ... Zapravo, on je uvek srecan.
Ali znaš li kada je najsrecniji?
Nije on uvek srecan. -Kada je srecan?
Hoceš li mi stvarno to reci? Hajde, pricaj mi o tome.
Reci cu ti to.
Sada ... Sedi pre nego što se povrediš.
Jedna stvar na koju treba da paziš
je ono što se dogodilo kasnih 1940-ih u gradicu Rosvelu ...
Kada su u pretragom poreznih spisa otkrili
da je Kris darovao životnu uštedjevinu u dobrotvorne svrhe,
mama i tata su postali, kako je tata govorio, "spremni za akaciju".
Unajmili su privatnog istražitelja
i obavestili organe vlasti širom zemlje
odlucni da ga pronadju.
Ja sam mislila da je možda sa Ciganima, daleko od ruke zakona.
Ovo su one besplatne ponude koje daje satelitska TV.
Ti si to rekao, Aleks, ne ja.
Nešto ce ti trebati. Kakvu pušku imaš?
Verovatno cu uzeti 22., Mislim, kalibar 22.
U redu onda.
Kada ubiješ, vreme je kljucno.
Sada, prva stvar je da se uveriš da si meso
... dobro isekao i ogulio.
Neceš imati puno vremena za to. Imaceš otprilike sat ili dva,
zavisi od vremena. Posebno ako je toplo - imaš manje vremena.
Trebaš da se pobrineš da ti muve ne lete po mesu.
Jer ako jednom pocnu da ispljuvavaju larve po mesu, stvorice se crvi.
Znaš, oni jezivi crvi, i onda je prekasno. Prekasno je.
Imate me. Imate me.
Upozorio sam Vejna o malim crnim kutijama.
G. Vesterberg ... Skot Bejker, FBI. Mislim da znate zašto smo ovde.
Impresivan broj ljudi. -Da.
Nemaš ništa protiv da mi zakopcaš pantalone. Hvala.
Idemo. -Oprostite, momci.
Moracemo da zatvorimo na neko vreme.
Aleks, možeš da se vratiš i radiš za mene kada god hoceš.
Gil ima vaše cekove, momci. Ne bih trebao dugo biti odsutan.
Zapamti, Aleks, nema Aljaske do proleca.
Južno, mali. Treba da ideš na jug.
Te godine kada je Kris maturirao,
kupio je polovni Datsun i vozio se kroz zemlju.
Nije ga bilo kod kuce gotovo citavo leto.
Hajde. Komsije gledaju, dragi.
Možeš li da poprskaš?
Cim sam cula da je kod kuce,
otrcala sam u njegovu sobu da popricamo.
U Kaliforniji, Kris je potražio neke stare porodicne prijatelje.
Otkrio je da je prica naših roditelja
o tome kako su se zaljubili i vencali
bila proracunata laž koja skriva ružnu istinu.
Kada su se upoznali, tata je vec bio oženjen.
cak i nakon što je Kris rodjen,
tata je imao još jednog sina sa svojom prvom ženom, Maršom,
s kojom je još uvek bio zakonito u braku.
Ova cinjenica je odjednom redefinisala Krisa i mene kao kopilad.
Tatina arogancija cinila ga je slepim za bol koji je izazvao.
A mama je, od sramote i nesrece mlade ljubavnice,
postala njegova saucesnica u prevari.
Krhkost kristala nije njegova slabost, vec njegova finoca.
Moji roditelji su shvatali da na finu kristalnu cašu treba paziti
ili može biti razbijena.
Ali kada se radilo o mom bratu, izgleda da nisu znali ili im nije bilo stalo
da ce priroda njihovih tajnih postupaka
doneti razaranje koje ih može saseci.
Njihov lažni brak i ocevo poricanje njegovog drugog sina
je za Krisa bilo ubistvo svakodnevne istine.
Osecao je da mu se celi život preokrenuo,
poput reke koja naglo menja
smer svog kretanja, odjednom ploveci uzvodno.
Ova otkrica udarila su u srž Krisovog osecaja identiteta.
Ucinili su da njegovo celo detinjstvo izgleda kao fikcija.
Kris im nikada nije rekao da zna
i naterao me da mu obecam da cu cutati o tome.
Ne mogu da priuštim cetiri. Ko ce platiti za cetvrti?
Brajan ne može da priušti cetvrti. Zar je to bitno?
Mogu li vam pomoci?
Da. Ako želim da kajakarim niz reku,
gde je najbolje mesto da porinem camac?
Pricekaj sekundu.
"Da porineš camac?" Koliko iskustva imaš?
Ne mnogo. -Imaš li imalo iskustva? Imaš li dozvolu?
Dozvolu? Dozvolu za šta?
Ne možeš da kajakariš bez dozvole.
Ako hoceš, možeš da se prijaviš za dozvolu, steknes malo iskustva,
a ja cu da te stavim na listu cekanja.
Ne, ... tu mi je neki momak. Smislicemo nešto.
Postoji lista cekanja za kajakarenje po ovoj rijeci?
Tako je.
Da, mozemo ... -Dakle, koliko dugo treba da cekam?
Da, pricekaj sekund.
Sada, plan je da budemo ti i ja,
ili cemo biti ti, ja i ona.
Sledeci slobodan termin je 17. maja 2003.
Super. Dogovoreno, nas troje, onda.
Dvanaest godina?
- Šta si rekao? - Za dvanaest godina?
Da se spustim niz reku.
Zvacu te posle.
Možeš tako,
ili se možeš da se pridružiš komercijalnoj splavarskoj grupi,
s splavarom koji ima licencu.
Možda im je neko otkazao u zadnji cas,
ali to ce te koštati $2,000.
Hvala ...
Kacigu, covece!
Ja sam Super skitnica!
"Ako priznamo da ljudskim životom upravlja razum,
mogucnost života je uništena."
Zdravo!
Zdravo.
Dodji, pridruži nam se.
Imamo hot-dogove.
Ja sam Meds. -Meds?
Meds, cao. -Meds.
Aleks. -Cao, Aleks.
Hej. Ja sam Sonja.
Hej, Aleks.
Mi smo iz Kopenhagena, a ti si s brzaka ?
Jesam.
Ti si lud, ti si lud, covece. -Moj Bože!
Sonja, beži od njega.
Beži od njega On je lud! Gledaj on je lud.
Spremicu ti hot-dog, samo malo.
Obožavam ovo, zar ti ovo ne voliš?
Znaš, ovo je priroda.
Dakle, gde ideš?
Nisam još odlucio. -Stvarno?
Bas nam se svidja ovde. I super je sto smo te sreli, covece.
Baš je super sto smo te upoznali.
Znaš, bili smo u Los Andjelsu, a onda smo išli u Las Vegas.
Oh, da. Las Vegas je jako lep. Svemir je tako dobar.
Svemir je jako dobar. -Znaš šta mislim?
Da. -Celi svemir.
Samo mesto. Misli na grad. Njen engleski nije bas dobar.
Ali onda smo došli ovde. Nema veze ako je malo glupa, volim je.
Znaš da odavde možeš otici sve do Meksika?.
Da? -Da.
Možeš kajakom ... možeš ici ... okolo,
sve do Huver brane; onda možeš da ploviš okolo
i onda odande možeš rekom sve dole do Meksika!
Stvarno? -Da.
Hajde, hajde!
Ona je tako spora ponekad.
Evo mapa. -Ali svidja mi se.
Evo ga. Huver brana. -Ok.
Oko 330 kilometara, mislim.
Milja? -Da, ... milja oko 200 milja.
Dvesta milja. -Dvesta milja. Da, covece.
Znaš, pitam se mogu li da veslam
celim putem do dole, sve do Kalifornijskog zaliva.
Da, da, da, da možeš. Ja cu ici s tobom.
Ici cu s tobom.
Ostavicemo Sonju ovdje i onda cemo uzeti kajak.
Ne, ne. Idemo skroz dole do Meksika.
Zato što je u srcu svakog muškarca meksicka švalerka.
Oh, covece.
Moram ici, ljudi. Stvarno mi je žao. Moram ici.
- Šta se dogadja? -Zašto?
Traži me rijecna patrola. Zapravo ne bih smeo da budem ovde.
Mora da se ima, kao, dozvola,
to, kao, rendžeri odlucuju ko može da bude ovde,
a ja nisam nabavio dozvolu.
Ako vidite nekoga, bilo koga od rendžera ...
samo im recite da me niste videli, ok?
Ok.
Ok, još jednom, stvarno mi je jako žao, covece.
Voleo bih da mogu ostati.
Cuvaj se, covece.
U redu, cuvaj se, Meds. -Drago mi je što smo se upoznali.
Cao, Aleks. - Da bar ... da bar mogu ostati.
Pozdravi mi Meksiko.
Zdravo, Aleks!
Za nekoliko meseci bice Božic,
a poslednje vesti koje smo dobili bile su one o njegovom autu.
Probudila sam se prije nekoliko dana i po prvi put me zasmetalo
...što moji roditelji nisu jedini koji se nisu culi sa Krisom.
Draga?
Ja sam. Žao mi je. Sve što se dogodilo je moja greška.
Daj mi još jednu šansu.
Molim te ucini to ... Hajde. Ucini to za mene.
Hajde. Traže mi da dodam novcic upravo sada ...
a ja ih vise nemam, hoceš li, molim te, da požuriš?
Hajde sada, nemoj mi poklopiti.
Hej, evo vam novcic.
Hvala.
Ovaj novcic je upravo pao s neba,
tako ja sam ovde i opet razgovaram s tobom.
Sad imam kovanicu, hajde ... Ne, ne, ne, ne, ne!
Pitam se zašto nije zvao, u slucaju da se ja javim.
Mogao je poklopiti ako cuje da nisam ja.
Zašto nije poslao pismo, možda preko prijatelja?
Bolelo je malo,
ali govorila bih sebi da je to dobro.
Znao je da ga volim dovoljno da se nosim s neznanjem.
I pomoglo bi mi da se setim da postoji nešto više od pobune,
više od besa što ga vodi.
Kris je uvijek bio gonjen necim, uvek u nekoj avanturi.
Kada je imao cetiri godine,
jednom je lutao šest blokova od kuce u 3:00 ujutro.
Pronašli su ga u komšijskoj kuhinji
kako na stolici kopa po njihovoj polici sa slatkišima.
Koju god policu da sada otvara, mora da je unutra nešto jako slatko.
VEJN ...
TEŠKO MI JE DA ZAMISLIM TAKO DIVLJEG COVEKA POPUT TEBE
ZATVORENOG U KAVEZU.
LUTANJE JE PREVIŠE LAKO SA SVIM OVIM NOVCEM
... KOJIM SI ME ISPLATIO.
MOJI DANI SU BILI UZBUDLJIVIJI KADA SAM BIO BEZ PARA.
ODLUCIO SAM DA CU ŽIVETI OVAKVIM ŽIVOTOM
NEKO VREME.
OVU SLOBODU I JEDNOSTAVNU LEPOTU
JE STVARNO ŠTETA PROPUSTITI ...
Kortezovo more, 2. decembar 1990.
Živeo si u pecini 36 dana? -Da, gospodine.
Kako si uopste stigao u Meksiko?
Provukao sam se kroz otvor za vodu kod Morelos brane.
Reka brzo presuši tu pored, zar ne?
Da. Pretvori se u mrezu kanala za navodnjavanje.
Tako da sam kroz pustinju nosio kajak na ledjima
i stopirao sam do Zaliva.
Ali posle nekoliko sedmica,
naišla je pešcana oluja i uništila mi kajak.
Pešacio sam nazad na sever. Evo me sada tu.
Pa, ne možeš prijeci granicu bez ikakvih isprava.
Jesmo li se razumeli? -Da, gospodine.
I onako sam pojeo dovoljno peska da bi me vratili nazad u grad.
U redu, sedi, odmah se vracam.
Neko ce se zapitati: Zašto u akciju sada? Zašto da ne pricekamo?
Odgovor je jasan. Svet ne može više da ceka.
'bar dan. Znate li koliko je sati?
Sati?
Da.
U redu.
Napred i iza.
Nemam vise podmetaca za pisanje pa pitaj ove druge tu ...
Sledeci. -Zdravo.
Možete li mi reci kako mogu da nabavim licnu kartu?
Jeste li izgubili svoje dokumente, gospodine? -Da.
Nemate rodni list? Ništa?
Joj.
U redu. To cete morati srediti u Službi za vozacke dozvole.
Možete ih naci ujutro. Najbliži je u Montebellu,
a mi vam možemo pomoci s vaucerima za autobus.
Samo dodjite do ovoga šaltera kad budete spremni.
Dobro. -Kako se zovete?
Aleksandar Supertramp (SuperSkitnica). -Kako molim?
Aleksandar Supertramp. -Super Skitnica. Stvarno?
Da.
U redu, potražicu te, Superskitnico. Imam nešto za tebe.
Evo, Superskitnico. -Hvala puno.
Ok, dušo.
I još nešto. -Da.
Imate li krevet za mene? >>>Žao mi je ...
Oh, ne. Naravno da imam krevet za tebe. Potpiši ovde.
Popuni ovo. I ja cu odmah sve srediti. E sad, ja sam bez hemij...
- Šta se to dogadja tamo? - Ja cu, izvini.
Hajde, sada, saradjuj sa mnom. -U redu, hvala, gospodjo.
Superskitnica, ha?
Znaš kako to ide.
Mici se.
Hvala, ali izgleda da mi nece biti potreban onaj krevet.
Napuštaš naš tako brzo? Superskitnico!
TRECE POGLAVLJE: ZRELOST
Pokaži mi lice. Ja nikad, nikad ne zaboravljam lica.
Ako tvoje vidim ponovno, necu da te hapsim, ubicu te.
Ovo je bre pruga ! ... ucinicemo sve što moramo
da sprecimo vas skitare da se muvate po našoj avliji.
Da, gospodine.
Imaš li kakve isprave?
Ne, gospodine. -Naravno da nemaš.
Posljednji put, prijatelju.
Sve je provereno.
Dobar decko!
Da! O tome ti ja pricam! Napokon!
Magicni bus - sedma nedelja
To mi je misterija.
Imamo dogovor s kojim smo se svi složili.
Misliš da moraš želeti više nego što ti treba.
Sve dok ne budeš imao sve, neceš biti slobodan.
Društvo ... ti luda vrsto.
Nadam se da nisi usamljeno bez mene.
Kada hoceš više nego što imaš i misliš da ti treba
i kada misliš više nego što hoceš, tvoje misli pocinju da krvare ...
Mislim da treba da nadjem vece mesto.
Jer kada imaš više nego što misliš
Treba ti više prostora.
Društvo, ti luda vrsto.
Nadam se da nisi usamljeno bez mene.
Društvo, stvarno si ludo.
Nadam se da nisi usamljeno bez mene.
Hvala puno.
U pismima koja mi je Kris pisao s fakulteta,
bilo je jasno da su se njegovi problemi s mamom i tatom nastavili.
Rekao je da sam ja jedina osoba na celom svetu
koja bi mogla razumeti šta on ima da kaže.
S cijom kintom kupuješ sve ove poklone, bre?
Radim. Jedini razlog zbog kojeg ti ne pricam o tome je
... što se ti vucaraš naokolo, kurciš se i flertuješ ...
Ja sklapam kontakte da bi ovaj posao funkcionisao!
Uopšte ne mariš za to šta ja radim!
Ne želim više da pricam o tome!
Da mi nisi okretala ledja, ženo! >>>Ženo!
Djeco! Gledajte šta mi vaš otac radi!
Za ime Boga, gledajte našta me vaša majka tera!
Jebi se! Mrzim te!
Nece biti proslave. Otkazacu Božic ove godine.
Otkazati Božic? Šta ti misliš ko si ti? Bog?
Tako je! Ja sam Bog!
Ti nisi Bog! Ne možeš otkazati Božic!
To je sranje!
Mi smo u zaostatku ... 10 !
Aleks, ne želim da te kritikujem za svaku sitnicu. Odlican si ...
>Želim te ovde medju nama i svi želimo da ti pomognemo da odeš na Aljasku,
ali moraš poceti da nosiš carape.
Skoro je prošla godina od Krisovog nestanka,
a ljutnja, razocaranje i krivica mojih roditelja
ustupili su mesto tuzi.
A bol ih je, izgleda, zbližila.
cak su im se i lica promijenila.
Ona se uvjerava da je to Kris,
da je to njen sin, svaki put
kad prodje pored skitnice.
I ja se bojim za majku u njoj.
Instinkt može da oseti pretnju tako velikog gubitka ...
... tako da se um pred instinktom nepovratno povuce.
Pocela sam da se pitam mogu li i dalje da razumem to što Kris govori,
ali uhvatim se u tom razmišljanju i podsetim
da ovo nisu oni isti roditelji s kojima je on odrastao,
vec ljudi omekšali luzerskim odrazom u ogledalu ...
Ipak, sve što je Kris govorio moralo je da se kaže.
I verujem mu: sve što je radio moralo je da bude uradjeno.
Ovo je naš život.
Velika igra. Veoma velika igra.
Tu su!
Dodjavola!
Bežite!
"Hej, tata, mogu li da zapalim roštilj, molim te, tata, mogu li sada ?"
"Možeš da odeš po hepo-kockice."
"Hajde, tata, molim te, tata, molim te?"
"Hajde, zašto da ne, Volt? To je dobra ideja ... "
Umukni, Karin! Umukni, Karin!
Ne, Bili. Rekao sam ti jednom.
Ne teraj me da ti ponavljam ponovo. Razumes?
" Razumes? "
Cuješ li me, Cuješ li me, ženo?
Cuješ li me, ženo? A? Cuješ li me, ženo?"
"Izvini, oprosti Volt. >>>Žao mi je."
Sranje.
Ne! Ne! Dodjavola!
Dodjavola! Jebemu!! DA GA BAR NISAM UBIO.
>JEDNA OD MOJIH NAJVECIH >ŽIVOTNIH TRAGEDIJA.
"Jasno se osecala prisutnost neke sile koja nije ljudska.
To je bilo mesto varvarstva i praznovernih obreda,
koje ce biti naseljeno covekom kamenog doba,
slicnog divljim životinjama, a ne nama."
CETVRTO POGLAVLJE: PORODICA
Suni.
Hej, Suni! Dodji ovamo, mali.
Ma ne. Ne!
18. decembra 1991. 4 meseca pre busa.
Nemamo kinte, ali zato imamo stila.
Ako ti se ne svidjam, možeš da me poljubiš u dupe.
Ali sada sam fokusiran samo na Aljasku.
Da. -Aljaska.
U redu! 'Ajmo aplauz za Ludog Kejna!
A sad aplauz za našu domacu Trejsi!
Hej. Ja sam Trejsi.
Trejsi! -Da!
Dzek London je kralj ...
Hej, ostaceš s nama malo duže?
Cekam da cek s posljednjeg posla
stigne u Salton Siti, dan poslije Božica.
Moram da pocnem da se spremam za Aljasku.
Kada sunce bude malo niže veceras,
pocecu da vežbam.
Kada mi stigne cek, mislim da cu pokušati naci
neke velike planine da se penjem sve dok ne stigne prolece.
Moram da vidim da li cu imati dovoljno novca.
Moram da nabavim dosta zaliha pre proleca.
Možda cu naci drugi posao ili cu možda imati dovoljno kinte.
Ma 'ajde ... mi cemo ti dati nešto za dane koje ceš provesti ovde.
Necu da uzmem nikakvu lovu od tebe, Reini.
Stvarno je veliki preokret sto sam sreo vas dvoje.
Vas dvoje mi delujete srecni i zadovoljni.
Ide nam dobro. -Da?
Ide nam stvarno dobro.
Kada smo vec kod toga, ne misliš li
da bi se trebao predstaviti našoj maloj Dzoni Michel tamo?
Ja ...
Cao. -Cao.
Ti prodaješ ove knjige?
Prodajem. Mi prodajemo.
On je prodavao.
Ja volim da citam.
Stvarno? -Da.
Fino.
Cuo sam te kako sviraš sinoc.
Užasna sam. -Nisi užasna, lepo pevaš.
Hvala.
Bas sam mislila da se prošetam do Planine Spasa.
Hoceš sa mnom? -Ok.
Cao. -Cao. Aleks.
>Želim da ti pokažem okolinu ovde. >Ovde sam od 1984., manje-više.
Puno turista dolazi ovamo
i gledaju u ona vrata auta tamo. Stvarno im se svidjaju.
Našao sam ta vrata negde ... i stavio ih tamo.
Gde si nabavio telefonske stubove?
Mnogi ljudi u dolini me jednostavno obožavaju.
Mislim da me sad vole svi ljudi na celom svetu.
A ja priželjkujem mudrost da im uzvratim ljubav.
To je otprilike to. Stvarno sam uzbudjen.
Ti stvarno veruješ u ljubav, dakle.
Da, potpuno.
Ovo je ljubavna prica koja zadivljuje sve ljude na svetu.
Bog nas stvarno puno voli. Puno.
Moze li to da bude odgovor na tvoje pitanje?
Da. -Dobro.
Svidja mi se ovdje. Sloboda ovog mesta je prelepa.
Po meni, ne bih se preselio ni za 10 miliona dolara, osim ako moram.
Zadovoljan sam ovde u pustinji
... živim tamo gde hocu.
Mislim da dobro postaje bolje.
I mislim da su oni veliki rezervoari tamo
bili postrojenja za kanalizaciju
mornaricke baze u II svetskom ratu.
Ako hoceš, pokušaj da staviš ruke ovde.
Ja cu isto ... cisto iz zabave.
Uh, ... odlican si!
Možeš da obrišeš ruke o moju košulju, ako hoceš.
Od ovoga sam ogladneo.
Bila sam samo nekoliko godina starija od Trejsi
kada sam ostala trudna.
Opa. -da.
Da, mislila sam da cemo suprug i ja da stvorimo mir na zemlji
i decu i ljubav i da cemo ostati zajedno zauvek,
ali nije baš tako ispalo.
On me je ostavio.
Dakle, ja ...
Bilo kako,
završila sam podizuci Rina potpuno sama.
... moj sin, zove se Rino.
Onda sam upoznala Rejnija.
To je bilo lepo. Jedno vreme je bilo lepo. Samo ...
Znaš, Rino je tada vec bio tinejdžer,
i polako je sazrevao ... postajao svoj covek.
Nisam se ni cula s njim oko dve godine.
cak ni ne znam gdje je.
Nadam se da cu ga jednom upoznati.
Znaju li tvoji roditelji gde si?
Hej ... vecera je gotova ako ste gladni.
Da, jesmo. Gladni smo.
Ja sam ok ... nisam gladna.
Hoceš li da dodješ da jedeš ?
Ili cemo da sedimo ovde? Jer ... ja cu da sedim ovde sa tobom celu noc.
Idemo, idemo.
Ljudi, hajde, hladi se.
Vidi ovo. Todri? Deniz, to kao da je nešto po tvom ukusu.
Ta jadna devojka je spremna skoro na sve.
A ti tu ... ko neki redov Dzek jebenog diverzantskog odreda.
Dakle, Dzen je pricala s tobom o Rinou, a? -Da.
Deca mogu biti poprilicno okrutna kada je rec o njihovim roditeljima.
Planiraš li da vidiš svoje?
Imam samo jedan plan, Reini.
To bi bila Aljaska?
Aljaska.
Zdravo?
Srecan Božic. -Dodji ovamo.
Moji roditelji su otišli u grad.
Ne.
Da. Otišli su da pozovu baku za Božic.
Ne, mislim, ne možemo to da radimo.
Zašto ne?
Koliko imaš godina?
Osamnaest.
Sedamnaest.
Koje si godine rodjena?
Okej, imam 16.
Hoceš da radimo nešto zajedno?
Možeš da mi pošalješ pismo na ovu adresu u Južnu Dakotu.
Ne znam kad cu ga dobiti, ali cu ga dobiti.
Ti si prilicno carobna.
Da? -Da.
I zapamti ...
Ako nešto želiš u životu, posegni za tim i zgrabi ga.
Cuvaj se, mali. -I ti.
Novogodišnja odluka? -Poradicemo na tome.
Samo uzmi prtljag i briši odavde, ok?
Mislim da ne bih podnela zagrljaj.
Hej!
Zdravo!
Prošla je godina i po u, kako tata kaže, "odloženoj animaciji."
Magicni bus - deveta sedmica
Težina Krisovog nestanka je pocela da me pritiska u potpunosti.
"Puno sam toga proživeo,
i sada mislim da sam našao šta je potrebno za srecu.
Tih, povucen život na selu,
s mogucnošcu da si koristan LJUDIMA s kojima je lako biti dobar
i koji nisu navikli da je neko takav prema njima.
I posao koji, nadam se, može biti od neke koristi.
Onda odmor, priroda, knjige, muzika,
ljubav prema bližnjemu.
To je za mene sreca.
I na kraju, povrh svega, ti za partnera,
i deca možda.
>Šta još može covekovo srce poželeti?"
Dolazi jutro kada mogu da osetim
Da nema više ništa da se krije
Ici dalje ... nadrealno ...
Ali moje srce nikada, nikada nece biti daleko odavde
Sigurno kao što dišem, Sigurno kao što sam tužan
Zadržacu ovu mudrost u sebi
Odlazim odavde s više vere nego pre
Postoji razlog zbog kog cu...
Razlog zbog kog cu se vratiti
Dok hodam ovom hemisferom ...
... imam želju da se uzdignem i nestanem
Bio sam ranjen i izlecen
Sada... za smirivanje ...
Za smirivanje ... spreman sam.
Sigurno kao što dišem, Sigurno kao što sam tužan
Sacuvacu ovu mudrost u sebi
Odlazim odavde s više vere nego pre
Ovoj ljubavi nema kraja
KATASTROFA! NEMOGUCE JE PRECI REKU! KIŠA ME DRŽI U SKLONISTU. USAMLJEN. PREPLAŠEN.
POSLEDNJE POGLAVLJE: STICANJE MUDROSTI
Gdje je tvoj kamp?
Odmah iza Oh-Moj-Bože izvora tople vode.
>Živim u ovim krajevima oko šest godina
i nikada nisam cuo za mesto s takvim imenom.
Pokaži mi kako da stignem tamo. -Može.
Ron Franc. -Aleks.
Aleks? Odakle si, Aleks?
Iz Zapadne Virginije. -Ok, Alekse iz Zapadne Virginije.
Vruci izvor OH-MOJ-Bože, pustinja Anza Borego. 12. januar 1992.
Dakle, ovo je nešto posebno.
Zar te ...
Zar te ne brinu oni narkomani i nudisti dole?
Ne, oni se uglavnom drže zajedno.
Cini mi se da si pametan mladic.
Grešim li?
Mislim da prilicno cvrsto držim glavu na ramenima.
Dakle, na to sam mislio.
Koliko si dugo ovde?
Nekoliko nedelja. -A pre toga?
Bio sam na puno mesta. Selio sam se okolo dosta.
Koliko imaš godina? -Dvadeset tri.
Dvadeset tri godine!
Sinko, zar ne misliš da bi se trebao školovati?
Ili zaposliti? Da napraviš nešto od ovog života?
Vidite, gospodine Franc,
mislim da je karijera izmišljotina 20. veka i baš me ne zanima.
Ne boj te se za mene. Ja sam zavrsio fakultet.
Nisam ocajna skitnica. Živim ovako po svom izboru.
U prljavštini? -Da, u prljavštini.
Gdje ti je porodica? -Nemam je više.
To je šteta.
Hej, gospodine Franc, da Vam pokažem nešto.
Dodjite!
Postaje malo strmo. Malo previsoko za mene, mali.
U redu,
ali ipak i na pola puta, prilicno lep pogled, zar ne?
S vrha se cak može videti jezero Salton Si.
Možeš da vidiš Salton Si odozgo?
Da, gospodine.
Zaboga.
Ne želite ici gore? -Ne. Ne radim ovakve stvari.
Proveo sam veci deo života u vojsci.
Novogodišnje vece 1957. Ja sam bio stacioniran u Okinawi.
Moja žena i sin su bili ovde, vozili se putem,
a neki momak koji je previše popio se zabio pravo u njih.
Oboje ih je ubio.
Možda misliš da je poslednja stvar na svetu koju bih uradio
je da se dohvatim viskija.
Ali tada sam mislio da mi je to jedino preostalo.
Puno sam pio !
Ali uskoro sam shvatio ...
da moje oplakivanje uz flasu
nema nikakvog smisla.
... pa sam se sabrao i prestao da pijem,
i to naglo.
Nakon svega, ovo sam danas ja.
Putujete li ikad, gospodine Franz?
Ne, izgleda da ne mogu otici daleko od mojih koža.
Radim puno kožnih gravura. Imam malu radionicu u garaži.
Malo to, malo penzija ... nije mi loše.
Ali svaki put kada samo i pomislim da otputujem negde,
toliko zaostanem s narudžbinama da putovanja nisu moguca.
Kada završimo s jelom, voleo bih da vidim Vašu radionicu.
Bi li? -O, da.
Nadao sam se da ceš to reci.
Zacudjujuce je koliko je ovo rastezljivo. -Da, jeste.
Kada je koža mokra možeš ju stvarno ...
Kao maslac je. -Da.
Zapanjujuce. A onda stvrdne i ostane ovakva.
Jedan dobar udarac maljem. Slomi ga. Bang.
Išao sam u Južnu Dakotu. Radio sam u skladistu za žito
za tipa koji se zove Vejn. Bio je sjajan tip.
Zatim sam krenuo rekom Kolorado,
celim putem dole kroz Veliki Kanjon i brzake,
...što je definitivno najstrašnija avantura u mom životu.
Išao sam rekom Kolorado u Meksiko, Zaliv, gdje sam zaglavio.
Planina Spasa, Ploce.
Šta ovo "N" oznacava?
Sever.
Aljaska?
Sine, od cega ti, dovraga, bežiš?
To bih i ja tebe mogao da pitam!
Samo što ja vec znam odgovor!
Znaš, je li?
Znam, gospodine Franc! Morate se vratiti nazad u svet!
Izaci iz te usamljene kuce, te Vaše male radionice.
Morate se vratiti na put! Stvarno!
Vi cete dugo živjeti, Ron!
Trebalo bi da napravite radikalne promene u svom životu!
Mislim, suština covekovog duha dolazi iz novih iskustava.
A eto Vas, tvrdoglavi starac, ne mice svoju guzicu.
Sedim na guzici? -Da.
Pokazacu ti ja sedenje na guzici!
"Tvrdoglavi starac."
Pokazacu ja tebi!
Hajde onda! Hajde!
Sedim na guzici? Da.
Hajde, matori! Nastavi da se penješ!
Sedim na guzici.
Hajde. Nastavi!
Ide ti sjajno!
Nastavi, samo nastavi, Ron! -Da!
Vidi li iko ovo? Bože, gledaš li ovo sada?
Da.
Jesi dobro? -Ti, mali klovnu!
Nedostajaceš mi kada odeš.
I ti ceš meni nedostajati, Ron. Ali grešiš ako misliš
da lepota života dolazi samo iz odnosa medju ljudima.
Bog je smešten svuda oko nas. U svemu je.
U svemu je što možemo doživeti.
Ljudi samo treba da promene nacin na koji gledaju na te stvari.
Da, i ja cu biti jedan od njih.
Ne, hocu.
Hocu.
Ali hteo sam ti reci nešto.
Od delica koje si mi rekao,
znaš, od onoga što si mi rekao o svojoj porodici, tvojoj majci i ocu,
znam da imaš svoje probleme, i sa crkvom.
Ali postoji neka vrsta vece stvari koju svi cenimo,
i cini se da nemaš ništa protiv da se to zove Bogom.
Ali kada oprostiš,
voliš.
A kada voliš,
Božje svetlo te obasjava.
'Bem ti boga ! -Pripazi na recnik.
Rekao sam ti!
Gdje su sada životinje, bre? Gladan sam!
Strasno sam gladan, bre! Užasno sam gladan, bre!
"Na trenutak, iznova je otkrila svrhu svog života.
Bila je ovde na zemlji da shvati znacenje njene divlje carolije
da nazove svaku stvar pravim imenom."
"Pravim imenom."
Šta je ovo? Šta je ovo?
Ovo je ... Viburnum edule. Viburnum edule.
Hedysarum alpinum.
Hedysarum alpinum je koren divljeg krompira. Koren divljeg krompira.
Epilobium angustifolium. Korov.
DIVLJI SLATKI KROMPIR: NEJESTIV. OTROVAN.
AKO SE NE LECI, VODI DO GLADI I SMRTI.
Ma jebeš sve! Jebeš sve!
100. DAN! IZVUKAO SAM SE! ALI VRLO SAM SLAB.
BUKVALNO SAM POSTAO ZAROBLJEN U DIVLJINI.
22. marta 1992.
Zdravo.
Što si ti ustao? Tek je pola cetiri.
Cuo sam da si ustao s kauca pre pola sata.
Imao sam cudan osecaj da neceš biti tu za naš dorucak.
Odvešu te 100 milja do mesta gde možeš da uhvatiš voz,
avion ili da stopiraš, da ne zaglaviš u ovoj pustinji.
Odvezao bih te sve do Aljaske da nemam sluzbu u crkvi u 8.
Rone, ne moraš ... -Želim to ...
Hocu zapocneš tvoju veliku stvar.
Moju veliku ... -Znam.
Tvoju veliku aljašku pustolovinu.
Evo. Tu ti je maceta,
štap za pecanje ...
i još neke druge stvari koje sam ti stavio unutra.
Rone ... -Samo uzmi.
Samo da se obucem i naci cemo se u autu.
Pa, moj prijatelju.
Da.
Imam ideju.
Znaš, moja majka je bila jedinica,
kao i moj otac,
i ja sam njihovo jedino dijete,
i kad ja odem, tu je kraj linije.
Moje porodicno stablo se gasi.
>Šta kažeš na to da ... da te usvojim?
Ja bih ti, recimo, mogao biti deda.
Rone,
možemo li da razgovaramo o tome kad se vratim s Aljaske?
Da li to bilo u redu?
Da, da. Možemo tako. Da.
U redu, Rone.
Hvala ti.
Kako mu glas sada zvuci?
>Šta bi sada rekao?
... devet, deset.
Shvatila sam da izražavanje mojih misli sve manje i manje znace.
Kris je pisao svoju pricu
i trebalo bi da je on i isprica.
SRECA JE PRAVA TEK KADA JE DELIMO S NEKIM.
IMAO SAM SRECAN ŽIVOT, HVALA BOGU NA TOME. ZBOGOM I NEKA VAS BOG SVE BLAGOSLOVI!
Nazvati svaku stvar pravim imenom...
... pravim imenom.
Kristofer Dzonson MekKandles
A šta da sam se smejao
i utrcao vam u zagrljaj?
Da li biste tada videli
ono što ja vidim sada?
U secanje na
Kristofera Dzonsona MekKendlesa, 12. februar 1968. - 18. avgust 1992.
Dve nedelje posle Krisove smrti
lovci su pronašli njegovo telo u autobusu.
Ovaj originalni snimak nadjen je u njegovom fotoaparatu.
19. septembra 1992. godine Karin MekKendles je letela
... s Aljaske do istocne obale,
noseci bratov pepeo u svom ruksaku.
Autori filma zahvaljuju Jonu Kraukeru na njegovoj pomoci
kao i porodici MekKendles na hrabroj podrsci.
K R A J