www.nxtgn.org
Der var engang i et fjernt kongerige -
- en lille landsby, i udkanten af skoven.
- Jeg ville ønske... - Og i den landsby...
- ...mere end noget andet - ...boede en ung pige.
Mere end livet, mere end smykker
- En ubekymret ung knægt... - Jeg ville ønske...
Mere end livet...
...og en barnløs bager.
- Jeg ville ønske... - Med sin hustru.
- Mere end noget andet - Mere end månen, ville jeg ønske...
- at kongen holder en fest...
Jeg ville ønske, jeg kom med til festen...
- Jeg ville ønske... - At koen ville give os lidt mælk.
... mere end noget andet... Jeg ville ønske, at vi havde et barn...
Jeg vil have et barn...
- Gid jeg kommer med til festen... - Gid den gav os lidt mælk...
Vil du gerne med til festen?
Den stakkels piges forældre var døde.
Du, Askepot, med til festen? Selveste festen? Kongens fest.
Og nu boede hun hos sin stedmor... -
Festen?
- ...som havde to døtre selv.
Se dine negle! Se din kjole! Folk ville grine af dig.
Men hun ønsker stadig at komme med til festen og danse foran prinsen...
De tre var smukke at se på men ondskabsfulde og lede af sind.
Den unge dreng havde ingen far. Og hans mor...
Hun anede ikke sine levende råd.
Jeg ville ønske, min søn var ej et fjols...
Jeg ville ønske, mit hus var ej et rod...
Jeg ville ønske, at koen af mælk var fuld. At væggene var af det pure guld...
Jeg ønsker mig så meget...
Hvad i himlens navn laver du herinde med koen?
Jeg troede, at hvis han fik varme, ville han give os noget mælk.
Det er en hun. Hvor tit skal jeg forklare, at kun hunner giver mælk?
Og så var der en lille sulten pige, som altid bar en rød kappe.
Jeg ville ønske... det er ikke til mig, det er til min bedstemor i skoven
Et brød, vil I ikke nok?
Til min sultne bedstemor i skoven Kun et brød... vil I ikke nok?
Askepot, hvis du kan samle disse linser op, -
- og færdiggøre dine pligter indenfor kan du komme med til ballet.
- Kom med, damer. - Ja, mor.
Held og lykke.
Kom, små fugle -
- ned fra tagskægget og bladene, markerne, ud af slotte og damme
Læg nu pres på, ven...
Hurtigt, små fugle gå asken igennem pluk og hak og finkæm asken
Og i gryden
- Pletskud. - Hvad har du gang i?
Stop med dine julelege.
Hør godt efter, søn.
- Mælkehvid må til markedet. - Nej, han er den bedste ko i verden.
Hun har ikke givet mælk i en uge og hun må sælges.
- Men Mælkehvid var min bedste ven. - Se på hende.
Der er lus på hendes yver Der er fluer i hendes øjne
Der er en klump på hendes bagdel Stor nok til at være en pukkel
Vi har ikke tid til at sidde og vakle, mens hun visner og visner
Og ingen har en ko som ven
Sommetider spekulerer jeg på, hvad der foregår i dit hoved?
Det er på tide at gå ind i skoven Jeg hader at gå, men jeg må gå
Det er på tide at gå ind i skoven, og så må jeg begynde min rejse
Ind i skoven og gennem træerne Til hvor jeg er ventet.
Ind i skoven til bedstemors hus
Er du sikker på din vej?
Vejen er klar, lyset er godt Har ingen frygt, som ingen burde have
Skoven er blot træer, træerne er blot træ
Jeg er ked af at spørge, men har I en kurv?
Ja.
Du planlægger vel ikke at finde nogle af de her?
Stress ikke og kom ikke for sent.
Du må gemme nogle af de søde sager til bedstemor.
Du godeste, hun er en tyv.
Inde i skoven og nede i den lille dal er stien nær, jeg kender den godt
Ind i skoven og hvem kan fortælle hvad der venter på din rejse?
Ind i skoven for at bringe brød til bedstemor som ligger syg i sengen
Ingen kan fortælle hvad der venter forude. Måske er hun allerede død
Men ind i skoven... til bedstemors hus og hjem før det bliver mørkt.
Askepot!
Fly, fugle, tilbage til himlen, tilbage til tagskægget, bladene og markerne
Skynd dig at ordne mit hår, Askepot! Er du virkelig iført det?
Her fandt jeg en lille flænge, Askepot. Kan du ikke skjule det med en hat?
- Du ser smuk ud. - Det ved jeg.
Hun mener mig.
Mor sagde, vær god, far sagde, vær rar, var altid deres råd
- Så vær rar, Askepot - Rar, Askepot
Hvad godt er der ved at være god, hvis alle er blinde og du er ladt tilbage?
Pyt med det, Askepot, søde Askepot...
Ikke så stramt!
- Hvem mon det er? - Vi har solgt vores sidste brød.
Det er heksen inde ved siden af.
- Vi har ingen brød. - Jeg vil ikke have brød.
Er der noget andet, du ønsker?
Pyt med hvad jeg ønsker. Det er hvad I ønsker jer.
Der er ingen boller i den mave nu, er der? Og det vil der aldrig være.
Med mindre...
...I gør nøjagtig, hvad jeg siger.
Om tre dage... vil den blå måne dukke op.
Og kun da kan forbandelsen blive ophævet.
- Hvilken forbandelse? - Den jeg har placeret i dette hus.
Hvad snakker du om?
I fortiden, da du kun var et barn, -
- bragte din far hans unge hustru og dig til dette hus.
De var et skønt par. Men ikke skønne naboer.
Ser du, din mor... var med barn.
Og hun udviklede et usædvanligt begær.
Hun beundrede min smukke have. Og hun fortalte din far, -
- at hun ville det mere end noget andet i verden.
Grøntsager og intet andet end grøntsager: Persille, peber, kål og bladselleri, -
- asparges og brøndkarse og bregner og salat.
Okay, med det var ikke i orden. Jeg tog ham i efteråret i min have en nat...
Han røvede fra mig, voldtog mig.
Rodede i mine rutabaga, tog mine arugula og rapunselklokke. Mine favoritter!
Jeg skulle have lagt en forbandelse over ham lige der.
Jeg kunne have forvandlet ham til sten. Eller en hund.
Eller til en stol.
Men jeg lod ham få rapunselklokkene. Jeg havde masser til overs.
Til gengæld sagde jeg, fair er fair: Du kan lade mig få barnet din kone bærer.
- Og så er vi kvit. - Har jeg en bror?
Nej, men du har en søster.
- Hvor er hun? - Hun er min!
Og du vil aldrig finde hende.
En lille pris at betale for hvad din far ellers stjal fra mig.
Det kostede mig min ungdom og min skønhed.
Min mor advarede mig.
Hun ville straffe mig med en forbandelse, hvis jeg mistede dem.
- Mistede hvad? - Bønner.
Specielle bønner. Jeg lod ham gå, jeg vidste ikke, han stjal mine bønner!
Jeg så ham kravle tilbage over muren! Men så bang! Og lynet slog ned!
Det er en anden historie. Glem det. I det mindste, kom den store dag.
Og jeg stillede mine krav. Tag ikke barnet, de skreg og skreg.
Og jeg skjulte hende, hvor hun aldrig ville blive fundet.
Din far græd og din mor døde. Lidt ekstra indrømmer jeg, at det var en fornøjelse.
Jeg er stadig ikke formildet. Og jeg lagde en forbandelse over dem.
Også dig. Dit familietræ vil altid være... ufrugtbart.
- Hvordan kunne du gøre det? - Og da din mor døde...
Din far forlod dig. Din far var ingen far. Så hvorfor skulle du være det?
Det er jeg virkelig ked af.
Der er ikke mere ståhej og scener. Min have trives, I bør se nektarinerne!
Men jeg fortæller jer det samme, som konger og dronninger:
Og rod aldrig nogensinde rundt med mine grøntsager!
Især bønnerne.
Hvorfor skal vi til landsbyen?
Fordi alle i denne landsby ved, at koen ikke har givet en dråbe mælk på en uge.
- Lad os blive her. - Vi sulter! Hvornår vil du forstå det?
Du skal ikke acceptere mindre end fem pund for hende.
- Hører du? - Ja.
- Hvor meget skal du bede om? - Ikke mere end fem pund.
Mindre end fem!
Tiden er nu til at gå ind i skoven Vi må overleve, er ligeglad hvordan
Ind i skoven for at sælge koen Du må begynde på rejsen
Direkte til skoven og ikke for sent, vi må stå over for markedspladsen
Inde i skoven ender rejsen
Ind i skoven for at sælge en ven
I ønsker at forkaste forbandelsen? Jeg skal bruge en vis mikstur først.
Tag ud i skoven og bring mig Et: En ko så hvid som mælk.
To: En kappe så rød som blod.
Tre: Hår så gult som majs.
Fire: Tøflen så pure som guld.
Bring mig dem inden midnat.
Om tre dage, vil den blå måne dukke frem.
Som kun kommer hvert hundred år. Bring dem til mig.
Og jeg garanterer et barn, så perfekt som et barn kan være.
Tag ud i skoven!
Mine damer, vores vogn venter!
Må jeg nu tage til festen?
Skat, disse negle! Skat, det tøj!
Linser er én ting, med dem, vil du gøre os til grin ved festen
Og såre prinsen dybt!
Festen varer tre nætter. Kan jeg ikke bare være der en af dem?
Kongen forsøger at finde en hustru til hans søn. Ikke en fej jomfru.
Vi må af sted!
Kør!
Jeg ville ønske, at...
Se, hvad jeg fandt. Her, tag den.
- Jeg vil ikke gå med den. - Hvorfor det?
Det var min fars. Du hørte, hvad hun sagde. Det er hans fejl det hele.
Bønner?
Det må være heksens bønner. Vi tager dem med!
- Vi? - Ja.
Du tager ikke med. Det er ikke sikkert derude.
- Jeg kan hjælpe dig. - Jeg kan gøre det på egen hånd.
Forbandelsen er over mit hus Kun jeg kan bryde forbandelsen
Det er vores hus, vi må bryde forbandelsen sammen
Hvad var det nu, hun fortalte mig?
Kan du ikke huske det?
En ko så hvid som mælk En kappe så rød som blod
Hår så gult som majs Tøflen så pure som guld
En ko så hvid som mælk En kappe så rød som blod
Hår så gult som majs Tøflen så pure som guld
- Jeg ønsker stadig at komme med til festen - En ko så hvid som mælk
Hvordan kommer jeg nogensinde til festen? Jeg har det
Jeg vil besøge mors grav Graven ved hasseltræet
Og fortælle hende, at jeg bare vil til kongens fest
Det er tid til at tage ud i skoven
Ind i skoven, men jeg må tage rejsen
Inde i skoven, er stien nær, det ved du godt
- Men hvem kan fortælle... - Ind i skoven for at ophæve magien
Ind i skoven for at besøge mor
Ind i skoven for at sælge koen
For at skaffe pengene
For at tage til festen
Ind i skoven til bedstemors hus
Vejen er fri Vejen er god
Jeg har ingen frygt, som ingen burde have
Skoven er blot træer, træerne er blot træ
Der er ingen grund til at være bange der
Der er noget i lysningen der
Ind i skoven uden at komme for sent Men forsigtig med ikke at fare vild
Ind i skoven, hvem ved, hvad der kan ligge på lur på rejsen?
Ind i skoven, for at opnå det der gør det værd at rejse
Ind i skoven for at møde kongen
- For at sælge koen - For at skabe mikstur
For at møde, sælge, for at bringe for at skabe, at gå til festen
Ind i skoven...
Forlad skoven... før det bliver mørkt.
Dybt inde i skoven, havde Askepot plantet en gren ved hendes mors grav.
Og hun havde besøgt det så ofte og havde vandet det rigtig meget.
Og hendes tårer havde vandet det, indtil det var blevet et smukt træ.
Jeg ville ønske...
Hvad er det, du ønsker, mit barn?
Ved du, hvad du ønsker? Er du sikker på, hvad du ønsker?
Hvis du ved, hvad du vil, så fremsæt et ønske
Spørg træet...
...og du skal få dit ønske opfyldt
Mange tak, mor.
På hendes vej til bedstemor, -
- fandt den lille pige sig selv i en usædvanlig del af skoven.
Goddag, unge dame.
Goddag, hr. Ulv.
Hvorhen i sådan en fart?
Til min bedstemor.
Og hvad kan der tænkes, at være i din kurv?
Brød til bedstemor.
Noget godt, for at gøre hende stærk.
- Og hvor er det din bedstemor bor? - En kvart mil længere inde i skoven.
Hendes hus er ved det store egetræ.
Se lige det kød, lyserød og buttet Hej, lille pige...
Mør og frisk, ikke ét drog Hej, lille pige...
Denne her er specielt saftig, lækkert
Hej, lille pige...
Hvorfor har du så travlt? Du går glip af alle blomsterne
Solen går ikke ned foreløbigt, tag dig god tid
Mor sagde, lige ud ad landevejen Kom ikke for sent eller bliv vildledt
Sæt lige farten ned, lille pige. Lyt og ti stille
Fuglene synger sødt Du vil helt gå glip af fuglene
Du iler af sted, bedstemor først, derefter frøken Plump
Hvilket lifligt par: Absolut perfekt
Sprød og smidig Lige et øjeblik, min kære
Mor sagde, uanset hvad der sker, følg stien og strejf ikke omkring
Så, lille pige... enhver sti er værd at undersøge
Bare en, der er så kedelig Og se hvad du ignorerer
Tænk på de skøre, gamle knogler, derefter noget frisk til ganen
Tænk på det lækre kød to gange om dagen
Der er ingen mulig måde at beskrive, hvad du føler...
Når du taler med dit måltid.
Til bedstemor.
Mor sagde, strejf ikke omkring Formoder, at jeg er lidt forsinket
Bedstemor kan måske lide en frisk buket
- Farvel, hr. Ulv. - Farvel, lille pige.
Og hej...
- Hvad venter du på? Tag kappen! - Du skræmte mig.
Tag den...
- Hvordan skal jeg tage den? - Du går op til den lille og tager den.
Bare tage tøj fra en lille pige? Hvorfor har du ikke taget den?
Det er ulven. Hvorfor tror du, jeg bad dig om at gøre det i første omgang?
Jeg må ikke røre nogle af de genstande!
Få fat i de ting.
Skaf mig de ting!
- Hej, lille pige. - Hej, hr. Bager.
Har du gemt nogle af de søde ting til bedstemor?
- Jeg har spist det søde og brødet. - Det kan jeg se.
- Hvor fik du den smukke kappe? - Min bedstemor lavede den til mig.
- Jeg ville elske en rød kappe som den. - Du ville se fjollet ud i den.
Jeg ville bare...
- Nej! - Jeg har brug for den.
Den er min! Giv mig den tilbage!
Undskyld. Jeg ville bare sikre mig, at du kunne lide den kappe.
Af sted med dig til bedstemor. Og pas på at en ulv ikke kommer i vejen.
Jeg ville hellere støde på en ulv end dig.
Det her er håbløst!
Jeg finder aldrig den røde kappe? Gule tøfler, gylden ko...
Var det gyldne tøfler og gul ko?
En ko så hvid som mælk En kappe så rød som blod
Hår så gult som majs Tøflen så pure som guld...
- Hvad laver du her? - Du glemte dit tørklæde.
Du burde ikke være her. Det er ikke sikkert i disse skove.
- Jeg ville bare hjælpe. - Nej, forbandelsen er over mit hus.
- Jeg kan ophæve forbandelsen - Vi må gøre det sammen
En ko. Den er hvid som...
Mælk.
Af sted.
Hej, knægt.
Hvad laver du med en ko midt ude i skoven?
Jeg var på vej til markedet. Ser ud til, at jeg er faret vild.
- Hvad er dine planer der? - Sælge min ko der.
- Ikke mindre end fem pund. - Fem pund? Hvor skal vi skaffe dem?
Hun må være meget generøs med mælk for at indbringe fem pund?
Ja, frue.
Og hvis hun ikke kan indbringe den sum, hvad vil du så gøre?
Det har jeg ikke tænkt på.
Det her er alt, hvad vi har.
Bønner! Åh, nej! Vi må ikke udlevere vores bønner.
- Hvis du føler, at vi må gøre det. - Bønner i bytte for en ko?
Det er ikke ordinære bønner. Disse bønner er magiske.
Magi? Hvilken form for magi?
Fortæl ham det.
- Det er... en magisk opfindelse. - Hvor mange bønner?
- Seks. - Fem. De er et pund værd.
Kan jeg købe min ko tilbage en dag?
- Ja. - Muligvis.
Så, det ser ud til at vi har gjort en fair handel. Okay, værsgo.
En, to, tre, fire, fem.
Held og lykke. En fornøjelse at handle med dig.
En dag... vil jeg købe dig tilbage. Det lover jeg.
Tag koen og gå hjem.
- Jeg forsøgte bare at hjælpe. - Magiske bønner?
Ingen grund til at tro de er magiske. Vi fordriver denne forbandelse.
Ingen ville have givet mere for den. I det mindste har han mad nu.
- Fem bønner! - Vil du have et barn eller ej?
- Selvfølgelig. - Vi har én chance.
- Kan du ikke se det? Og hvis vi... - Er ikke sikker på, jeg kan være far.
- Hvorfor siger du det? - På grund af min far.
- Du er ikke ham. - Det ved jeg ikke.
Hvis du ikke kan gøre det for dig selv, så gør det i det mindste for mig?
Når du tager koen og går hjem, vil jeg selv finde resten af tingene.
Rapunzel!
Smid dit hår ned til mig.
Rapunzel!
Heksen har givet barnet navnet Rapunzel, som hun har låst inde i et tårn.
Men hun ved at pigens bløde stemme, har fanget opmærksomheden fra en smuk prins.
Rapunzel.
- Du ser smuk ud i dag, min kære. - Mange tak, mor.
Jeg har taget din livret med.
Bær, frisk fra haven.
Da den lille pige nærmede sig bedstemors egetræ, -
- var hun overrasket over at se døren stå åben.
Men dog!
Jeg føler mig virkelig utilpas. Måske er det alle de søde sager?
Bedstemor?
Kom ind, min kære.
Jamen, bedstemor... Du ser virkelig underlig ud.
Sikke store ører du har.
For bedre at kunne høre dig, min kære.
I en enkelt mundfuld slugte den store stygge ulv den lille pige.
De fik begge meget mad den dag.
Vær sød at hjælpe os!
Jeg kan ikke tro, at jeg lige gjorde det.
Vent!
Vil du ikke hjælpe hende med at flå det bæst?
- Ellers tak. - Hvilken slags jæger er du?
Jeg er bager.
- Vent, jeg har ikke takket dig. - Du må være mere forsigtig, frøken.
Beklager, jeg burde have vidst bedre.
Mor sagde, lige ud ad landevejen Kom ikke for sent eller bliv vildledt
Jeg skulle have lyttet til hendes råd, men han virkede så rar
Og han viste mig ting Mange smukke ting, -
- som jeg ikke havde tænkt mig at udforske
De var fjernt fra min sti, så jeg turde det ikke
Jeg havde været så forsigtig, så jeg tog mig ikke af det
Og han gjorde mig spændt Tja, spændt og bange
Da han sagde, kom ind, med det kvalmende grin, -
- så hvordan kunne jeg vide, hvad der var i vente?
Efter hans tænder blev blottet, blev jeg virkelig bange, tja, spændt og bange
Men han trak mig tættere på og han slugte mig ned -
- gennem en mørk slimet passage, hvor hemmeligheder lå, jeg ej ville kende
Og når alt familiært synes at forsvinde for evigt
For enden af passagen, var bedstemor der igen
Så vi lå i mørket, indtil du kom og befriede os
Og du bragte os ud i lyset, og vi er tilbage ved begyndelsen
Jeg kendte ting nu, mange værdifulde ting, jeg ikke havde kendt til før
Læg ikke din tro i en kappe og hætte, de vil ikke beskytte dig, som de skal
Og vær ekstra forsigtig med fremmede, selv blomster kan være farlige
Og selvom uhygge er spændende, er rart anderledes end godt
Hr. bager, de reddede vores liv. Værsgo.
- Er du sikker? - Ja.
Måske laver bedste en ny til mig fra ulvens skind.
Mange tak.
Nu ved jeg, vær ikke bange Bedste har ret, bare være klar
Er det ikke rart, at vide en masse
Og en lille smule... nej
Hvordan kunne du gøre det? Hvilken knægt bytter en ko for en håndfuld bønner?
- Men manden sagde, de var magiske. - Stop det der, Jack.
Du og dine værdiløse eventyr. Du lærer det aldrig. I seng uden aftensmad.
Bønner...
Den første aften med fest fik Askepot sit ønske opfyldt.
Prinsen dansede kun med hende, indtil han vendte sig om og hun løb væk.
Jeg må finde den pige.
- Er de uskadt, frøken? - Ja, jeg må lige få vejret.
Hvilken smuk balkjole. Var du til kongens fest?
Ja.
Er du ikke heldig? Hvad laver du i skoven på denne tid?
Denne vej.
Fortæl dem ikke, at jeg er her.
Du godeste...
Har du set en smuk pige i balkjole løbe her forbi?
- Det tror jeg ikke, min herre. - Jeg tror, jeg så hende derovre.
Følg mig.
Jeg har aldrig løjet for kongelige. Har aldrig gjort noget mod kongelige.
Hvis prinsen ledte efter mig, ville jeg ikke gemme mig.
Hvad laver du her? Og så med en ko?
Min mand er et sted i skoven. Han bryder en forbandelse.
Men, hvordan var prinsen?
- Han er en virkelig rar prins. - Og?
- Det var et virkelig fint bal. - Og?
- Da jeg kom, lød trompetererne. - Og?
- Prinsen? - Ja, prinsen!
- Tja, han er høj. - Er det alt?
Dansede du? De siger, han er charmerende.
Vi gjorde ikke andet end at danse
- Og det skabte en dejlig forandring. - Nej, prinsen!
Han havde charme som en prins, vil jeg gætte på
Jeg mødte ikke en bred vifte Og det hele er virkelig underligt
Hvorfor løb du væk?
- Det var ikke, som jeg forventede. - Men prinsesser, slotte og balkjoler?
Jeg har ikke erfaringer med den slags.
- Men du vil vende tilbage til festen? - Ja... nej.
- Jeg ved snart ikke. - Du ved det ikke?
Hvor ville jeg dog ønske, at jeg var i dine sko. Tøfler.
Pure som guld. Nej vent, jeg skal bruge dine sko.
Mælkehvid!
- Midnat er gået! - Allerede?
Ja! Fang den ko.
Hr. Bager... Lykken har tilsmilet mig.
- Se hvad jeg har. Fem guldstykker. - Hvor har du fået guldstykkerne fra?
Der var kæmper i himlen
Der var store grusomme kæmper i himlen
Når du er højt oppe og du så ned på verden du forlod, og de ting du kender
Lidt mere end et blik er nok til at vise, hvor lille du er
Når du er højt oppe og på egen hånd, i en verden som du aldrig har kendt, -
- hvor himlen er bly og jorden er sten, kan du frit gøre, hvad du vil
Udforskning af ting, du aldrig ville turde, fordi du er ligeglad, -
- når der pludselig står en stor grusom kæmpe ved døren
Kæmper?
En stor grusom kæmpe af en dame som fejer gulvet
Og hun giver dig mad, hvile og hun trækker dig ind til hendes kæmpe bryst
Og du kender til ting nu, som du aldrig har kendt til før
Ikke før i himlen
Kun når du har fået en ven, og du ved, hun er stor, men du føler dig ej lille
Nogen der er større kommer hen ad gangen for at sluge dig til frokost
Og dit hjerte er bly og mave af sten, og du virkelig bange for at være alene
Og det er der, du savner alle de ting du har kendt og verden du har forladt
Det sjove er ovre, du stjæler hvad du kan og stikker af
Og du klatrer ned og ser den verden du kender, begynder at vokse:
Taget, husene og din mor ved døren
Taget, husene og verden du ej tænkte på at udforske
Og du tænker på alle de ting, du har set
Og du ønsker, at du kunne leve imellem dem
Og du er tilbage igen, blot anderledes end før...
...efter himlen
Der er kæmper i himlen
Der var store grusomme, fantastiske, uhyggelige, vidunderlige kæmper...
...i himlen!
Der er min søgen. Fem guldstykker.
- Hvor er min Mælkehvid? - Mælkehvid er hjemme hos min kone.
- Lad os komme af sted! - Nej, vent!
- Er ikke sikker på, jeg vil sælge hende. - Du sagde, jeg kunne købe hende tilbage.
Du vil have flere penge. Behold dem og jeg ordner det.
- Jeg kravler op ad bønnestagen igen. - Vent!
Vent! Jeg sagde, vent!
- Hvad laver du her? - Tja...
- Du har kappen. - Ja, mangler to ting nu.
- Tre. - To. Kappen og koen.
- Du har kappen? - Hvad har du gjort med koen?
- Hun stak af. - Hvad?
Jeg nåede aldrig hjem. Har ledt efter hende hele natten.
- Hvordan kunne du gøre det? - Hun kunne også være stukket af fra dig.
- Men hun gjorde det ikke. - Hun kunne have gjort det!
Hvem bekymrer sig om det? Koen er forsvundet. Få den tilbage.
Vi var lige på vej til at gøre det.
- Men i mellemtiden... - Hold den væk fra mig!
Jeg kan ikke røre den. Husk det.
Giv mig tingene ved midnat i morgen.
Ellers vil det barn I ønsker, aldrig se dagens lys!
Jeg kan bare ikke lide den kvinde.
- Beklager, at jeg mistede koen. - Jeg skulle ikke have råbt af dig.
Tag tilbage til landsbyen, og jeg skal nok klare det.
Og vi kan fortsætte vores liv. Ikke flere hekse, dumme drenge og sultne piger.
Gå nu, jeg beder dig.
Gå.
Gode brormand, jeg spekulerede på, hvor du var taget hen.
- Jeg har ledt hele natten efter hende? - Hende?
- Den smukke jeg dansede med i aftes. - Hvor tog hun hen?
- Forsvandt... som morgentågen. - Hun var smuk.
- Den smukkeste! - Det er jeg ikke sikker på.
Jeg må indrømme, at jeg også er forelsket i en skønjomfru.
- Hun bor her i skoven. - I skoven?
Ja! I toppen af et højt tårn uden døre eller trapper.
- Hvor? - 10 km herfra nær mosen.
- Hvordan klarede du at besøge hende? - Stod under tårnet og sagde Rapunzel!
Rapunzel smid dit hår ned til mig, det længste og smukkeste hår gult som majs.
Rapunzel? Hvad er det for et navn? Jeg har aldrig hørt noget lignende.
Jeg taler sandt. Som sandt som din jomfru der stikker af fra en prins.
Ingen ville stikke af fra os.
Alligevel gjorde hun det.
Har jeg misbrugt hende, eller vist hende foragt?
Hvorfor stak hun af fra mig?
Hvis jeg mistede hende, hvordan skal jeg genvinde hjertet hun har vundet fra mig?
Smerte... udover talens kraft
Når den ene ting du ønsker, er den eneste ting ud for din rækkevidde
Højt i hendes tårn, sidder hun time efter time og vedligeholder sit hår
Muntre og ofte nynnede i en uklar luft
Smerte, langt mere smertefuldt end dit
Når du ved, at hun ville gå med dig, hvis der blot var døre
Smerte! Åh, torturen de lærer
- Hvad er så fængslende? - Eller halvt så trættende
Som hvad er der uden for rækkevidde?
Er jeg ej følsom, klog, velopdragen, hensynsfuld
Lidenskabelig, charmerende, så venlig som jeg er smuk og arving til en trone?
Du er alt hvad jomfruer kan ønske sig
- Hvorfor ikke? - Skulle jeg vide det?
- Pigen må være gal - Du ved intet om galskab
Indtil du klatrer i hendes hår og du ser hende, idet du nærmer dig hende
Alt imens du hører hende
Smerte! Elendighed! Ve! Selvom det er forskelligt for hver
- Altid ti skridt bagved - Altid ti meter nedenunder
Og hun er netop udenfor rækkevidde af smerte
Det kan skære som en kniv
Jeg må have hende... som hustru
Rapunzel? Sænk dit hår ned til mig.
Er det dig på denne tid, min prins?
Ja.
Undskyld for det her.
Imens bagerens hustru løb væk fra tårnet, -
- endte den anden festaften i kaos, da Askepot igen stak af fra prinsen.
- Hvad laver du? - Beklager, jeg skal bruge dine sko.
Derovre!
- Hvem er hun? Hvor gik hun hen? - Aner det ikke.
- Spil ikke dum, kvinde! - Jeg forsøgte at holde hende til dig.
Jeg kan fange min egen jomfru, tak.
Der er intet spor af hende.
Hvad venter du på? Se om du kan finde hende.
Skoven kan være et farligt sted.
Hvem var den pige?
Jeg vil gerne sammenligne denne majskolbe med jeres hår?
Den slubbert!
Mælkehvid!
- Jeg troede, du tog hjem! - Du har koen!
Ja, jeg har koen. Vi har to ud af de fire.
- Tre. - To.
Sammenlign dette med din majs.
- Hvor fandt du det? - Fra en pige i et tårn.
Tre!
Og jeg havde næsten den fjerde, men hun slap væk.
Vi har en hel dag tilbage. Vi kan sikkert finde tøflen så.
Vi? Mener du, at du vil lade mig blive sammen med dig?
Det kræver os begge, for at få det barn.
Du har forandret dig. Du er dristig Du er anderledes i skoven
Mere sikker, deler mere Du får os gennem skoven
Hvis du kunne se... Du er ej manden, der påbegyndte det
Og langt mere åbenhjertig, jeg vidste, du ville blive
Der kræves to. Jeg troede én var nok, det er ikke sandt.
Det kræver to af os. Du klarede det, da rejsen var strid... den tog dig
Det kræver to af os. Det kræver tålmodighed, frygt og fortvivlelse
Til en forandring, selvom du sværger at ændre dig, hvem kan se, hvis du gør?
- Det kræver to - Du har forandret dig
Du trives her Der er noget med denne skov
Ikke for blot at overleve, du blomstrer i skoven
Derhjemme frygtede jeg, at vi forblev samme for evigt
Og så herude, er du lidenskabelig, charmerende, hensynsfuld, klog
Det kræver en til at begynde med, men dengang du er begyndt, -
- kræver det to af dig Det er ikke sjovt
Men hvad der skal gøres, kan du gøre
Når der er to af dig, hvis jeg tør...
Er det fordi jeg bliver opmærksomme på os, -
- som et par af os, accepterer en andel... af hvad der er der
Vi har forandret os Vi er fremmede
Jeg møder dig i skoven. Hvem bekymrer sig om hvilke farer der er?
Jeg ved, at vi vil komme gennem skoven
Og når vi er igennem, så lad os håbe, at der omsider er sket forandringer
Udover skoven, heksene og tøfler og hætter
Kun to af os udover løgne
Sikker derhjemme med vores smukke klenodier
Blot de få af os Det kræver tillid
Det kræver blot lidt mere og vi har klaret det
Vi ønsker fire, vi havde ingen Vi har fået tre
Vi har brug for én Det kræver to
Stop det! Stop mit æg!
Super! Min Mælkehvid.
- Jeg har savnet dig så meget! - Hvor har du det fra?
- Fra den kæmpe høne! - En guldæg! Har ikke set et før.
Og du kan få det. Sammen med de fem guldstykker.
- Fem guldstykker? - Nu tager jeg min ko.
- Nej, jeg vil ikke sælge den. - Men du tog de fem guldstykker.
- Jeg tog ikke, du gav. - Du sagde, jeg kunne få min ko!
Jeg sagde, at du måske kunne.
- Du ville tage penge fra et barn? - Nej, nej, det er ikke sådan!
Mælkehvid!
Mælkehvid er død!
Midnat nummer to er forløbet!
Da daggry brød frem, havde bageren og hans kone -
- en dag tilbage til at forkaste heksens forbandelse.
Hvad angår Rapunzels prins, vendte han igen tilbage til det forbudte tårn.
Dårlig idé!
- Er du okay? - Ja, jeg har det fint.
Hvad var det, jeg sagde? Børn skal lytte
Nej!
Hvad måtte du ikke gøre? Børn skal se...
Og lære
Hvorfor ville du ikke adlyde? Børn bør lytte
Hvad har jeg været for dig?
Hvad ville du have mig til at være, smuk som en prins?
Men jeg er gammel og grim Jeg har hæmmet dig
- Nej! - Du skammer dig over mig.
- Nej! - Du er skamfuld.
Du forstår det ikke.
Jeg er ikke længere et barn. Jeg ønsker at se verden.
Ved du ikke, hvad der er derude i verden?
Nogen skal beskytte dig mod verden
Bliv hos mig...
Prinsen venter der i verden, det er sandheden
Prinser, ja, men der er også ulve og mennesker
Bliv herhjemme Jeg er hjemme
Hvem der er derude, kunne elske dig mere end jeg?
Hvad der er derude, kan jeg ikke skaffe
Bliv hos mig...
Bliv hos mig, verden er dunkel og vild
Bliv barn, mens du kan være et barn...
...sammen med mig
Jeg gav dig beskyttelse og alligevel var du ulydig mod mig.
Nej!
Din prins vil aldrig rette blikket mod dig igen.
Han vil aldrig gøre det mod nogen som helst igen!
- Hvad gjorde du ved ham? - Det er ligegyldigt.
Fordi, hvor du skal hen, vil ingen nogensinde se dig igen.
Nej, nej!
Nej!
Hej, flot kappe!
Hold dig fra min kappe, eller jeg vil skære dig i tusind stykker!
Jeg vil ikke have den. Hvor har du den fra?
Min bedstemor har lavet den til mig, fra en ulv der angreb os.
Og hun gav mig denne smukke kniv til beskyttelse.
Tja, se hvad jeg har! Et guldæg.
Hvor har du det æg fra?
Jeg stjal en høne, der lægger guldæg fra et rige af kæmper.
- Jeg tror ikke på dig. - Det er sandt.
Og du skulle se kæmpernes legetøjs harper.
De spiller de smukkeste melodier, uden du behøver at røre dem.
Selvfølgelig.
Hvorfor tager du ikke op til riget og bringer dem tilbage og viser det?
- Jeg kunne det. - Du kan ikke.
- Jeg kunne det! - Du kan ikke, hr. Løgner!
Jeg er ikke en løgner! Jeg vil skaffe den harpe. Bare vent og se!
Jack tog den lille piges udfordring.
Og før han vidste det, fandt han sig selv på flugt fra en kæmpe.
Kom tilbage med min harpe!
Jeg maler dine knogler til mel!
Vi har ikke meget tid tilbage! Jeg ved ikke, hvor jeg skal starte.
Du kan starte med at købe en ny ko med de penge, du tog fra drengen.
- Okay, hvor kan jeg købe en ko? - I næste landsby vil du finde en ko.
- Hvad vil du gøre? - Jeg vil skaffe tøflen.
- Den gule tøffel? - Den gyldne tøffel!
Ja. Den gyldne tøffel. Hvor vil du finde den?
Jeg har mødt en jomfru med gyldne tøfler de to forrige nætter.
- Du tror, at du kunne få en? - Ja, det er jeg sikker på.
Hvorfor skilles vi altid?
Fordi vi er nødt til det, hvis vi skal være sammen.
Hvad sker der?
Hele riget var chokeret da bønnestagen styrtede ned og dræbte kæmpen.
Hvad angår Askepot, flygtede hun fra prinsen... igen.
Han er en meget klog prins
Han er en prins der forbereder sig
At vide denne gang, at jeg ville stikke af fra ham
Han spreder harpiks på trappen Og jeg er fanget uforvarende
Tja, det betyder, at han bekymrer sig om mig
Det er mere end blot ondskab
Må stoppe og gøre status, mens du står fast her på slottets trappe
Okay, hvad ønsker du? Må træffe en beslutning
Hvorfor ej forblive fanget? Hvad ville han svare?
Men hvad hvis han vidste, hvem jeg er, -
- når jeg ved, at jeg ikke er, hvad han ønsker?
Eller hvad så, hvis jeg er, hvad en prins ville forestille sig?
Men hvordan kan du vide, hvem du er indtil du ved, hvad du ønsker?
Så du vælger, hvor du er sikker, men hvor alt er forkert?
Eller hvor alt er rigtigt, men du ved, at du aldrig vil høre til der?
Og alt efter hvad du vælger, gør det hurtigt, fordi du er, -
- begyndt at være klæbet fast til slottets trappe
Det er min første store beslutning, det valg er ikke let at tage
At ankomme til et bal der er spændende, selvom det er skræmmende
Og det er sjovt at narre, når du ved du kan gå, men du må være på vagt
Der er meget som står på spil, jeg har stået fast længe nok på disse trapper
Må hellere løbe hjem og undgå en kollision
Hjemme er de ligeglade, jeg vil være bedre stillet der
Hvor der intet er at vælge, så der er intet at miste der
Så jeg vil lirke mine sko af
Vent dog, tænk dig om, ting må ikke kollidere...
Jeg ved, hvad min beslutning er, som ikke er alt afgørende
Jeg vil bare efterlade ham et spor, for eksempel... en sko
Og så se hvad han ville gøre
Nu er det ham og ikke dig, der bliver hængende med en sko
I en gryderet... i klistret stads
Og jeg har også lært noget, noget jeg aldrig vidste...
...på slottets trappe!
Ballet er slut. Send alle sammen hjem.
- Og prinsessen? - Hun vil ikke komme langt med én sko.
- Kom mig ikke nær. - Stop! Bare hør på mig!
- Du har angrebet mig en gang før. - Jeg angreb din sko. Jeg behøver den.
Jeg giver en magisk bønne i bytte for den.
Magisk bønne?
- Sludder! - Jeg har ikke meget tid!
Jeg har brug for den sko for at få et barn.
- Det giver ingen mening! - Mening, at du stikker af fra en prins?
- Jeg må gå! - Tag min sko. Du vil løbe hurtigere.
- Her! - Mange tak.
- Hvad er det, du har i hånden? - Ingenting.
- Det er min. - Løgn vil koste dig dit liv!
Jeg er ligeglad, hvis det koster mig mit liv... forsvind!
Du kommer til at betale for det!
Jeg har formået at skaffe den anden tøffel.
Giv mig tøflen og alle vil få en lykkelig slutning.
Træd tilbage, tjenestepige!
Gør som hun siger, hovmester. Vi behøver blot én.
Vi må straks søge efter jomfruen der kan passe denne tøffel.
- I aften? - Netop i aften! Kom så!
Og i hendes hastværk, tog bagerens kone ingen notits, -
- af en anden bønnestage der voksede op mod himlen.
Lad det blive kendt, at hans kongelige højhed kronprinsen, -
- besøger hvert eneste hus i denne landsby i aften.
Alle unge piger befales hermed at blive i deres hjem, -
- indtil de får besøg af den kongelige livgarde.
Alle unge piger befales hermed...
Imens prinsen ventede spændt, -
- tog stedmoren Florindas fod i hendes egen hånd.
- Vær forsigtig med min tå! - Skat, det ved jeg godt
Det skal gå an! Men når du er hans brud, -
- kan du sidde eller ride Du behøver aldrig at gå
Minus en tå, besteg Florinda prinsens hest, -
- uvidende om at blodet dryppende fra tøflen.
Lucinda var den næste.
- Hvorfor vil den ikke passe? - Skær lidt af hælen og den vil
Og når du er hans kone, vil du få sådan et liv, så du aldrig behøver at gå
Minus en hæl, gjorde Lucinda hendes bedst for at bide smerten i sig.
Den passer perfekt, Deres Højhed!
- Har du ikke andre døtre? - Kun en forkrøblet køkkentøs.
Som hendes afdøde far efterlod. Hun kan ikke præsentere sig. Hun er for beskidt.
Jeg ville kunne genkende disse smukke øjne overalt.
Du er min sande brud!
Som straf for deres grusomhed, slog Askepots fugle ned på stedsøstrene
Og gjorde dem blinde.
Med Rapunzel, havde heksen forvist hende til en sump dybt inde i skoven.
Rapunzel?
Min elskede! Jeg er her.
Rapunzel?
Er det dig? Jeg er blind. Jeg kan ikke se.
Hvordan kunne hun gøre det mod dig?
- Rapunzel! - Hvad?
Jeg kan se dig!
Dit hår?
Jeg kan lide det.
Kom så!
Vi har ikke så meget tid. Kom så!
Jeg har fundet dig! Du har fået koen!
- Du har skaffet tøflen! - Vi har alle fire!
- Jeg ser en ko og en tøffel. - Og en kappe rød som blod.
- Og håret så gult som majs. - Vi har alle fire.
Lige et øjeblik! Denne ko ser ikke så hvid ud som mælk for mig.
Selvfølgelig er hun det.
Hun skal være det!
- Denne ko er blevet dækket med mel! - Kunne du ikke få ægte hvid ko?
Vi havde en ko så hvid som mælk. Det havde vi!
- Så hvor er hun? - Hun er død.
Og vi troede, at du foretrak en levende ko.
Selvfølgelig ville jeg foretrække en levende ko!
Så vis mig den døde ko og jeg vil bringe hende tilbage til livet!
Okay, denne vej.
Jack!
Jack! Der er du! Jeg har været bekymret for dig!
Der er en død kæmpe i vores baghave!
- Er der? - Det ved du godt, der er.
- Du kunne være blevet knust! - Men mor, se her.
Min smukke harpe.
Du har stjålet for meget.
Du kunne være blevet dræbt på vej ned af den plante!
Vi løber tør for tid! Det er her.
- Hvad sker der? - Hun vil bringe Mælkehvid tilbage.
- Kan hun gøre det? - Hun er heks! Hun kan alt!
Træd tilbage!
Mælkehvid, du er tilbage! Jeg kan bare ikke tro det!
- Det er næsten midnat! - Stille! Fodr koen med tingene.
- Hvad? - Du hørte mig! Fodr koen med dem!
Fyld den med mælk.
Jeg gør det. Hun vil kun give mælk til mig.
Pres, kammerat! Du kan gøre det.
Det virker ikke!
Forkerte ingredienser.
- Glem alt om det barn! - Nej, nej, nej...
Vi fulgte dine anvisninger. Et: Koen er så hvid som mælk. Korrekt?
Ja.
- To: Kappen var rød som blod. - Ja.
Og tre, tøflen...
Ja, og fire, jeg sammenlignet håret med denne majskolbe.
Jeg tog det fra en jomfru i et tårn.
Du gjorde hvad?
- Hvad lavede du der? - Ikke noget. Jeg kom forbi...
Jeg rørte det hår! Jeg må ikke have rørt ingredienserne!
Majs! Du kan bruge det silkeagtige hår på majsen.
Ja!
Tag det fra kolben og fodr koen med det. Hurtigt!
- Det virker! - Hun giver mælk!
Endelig!
Det var hurtigt!
Og det skete, at alt der syntes at være forkert, var nu rigtigt.
Det lykkedes for heksen at vende sin mors forbandelse.
Askepot stoppede omsider med at stikke af fra hendes prins.
Jack blev genforenet med hans elskede ko.
Og hans mor kunne nu klæde sig i det bedste man kunne få for et guldæg.
Og bageren og hans kone var stolte forældre til en stor og stærk dreng.
Tak for tøflen.
Lad os tiljuble de nygifte på deres lyksalige dag...
Og så blev kongeriget fyldt med glæde.
Dem som fortjente det var bestemt til at leve lykkeligt...
Jack?
Hør efter!
Gå ikke i panik. Ingen panik!
Den kongelige prins ønsker at løse sine loyale emner. Hør efter!
Der er ingen grund til at være bekymret.
Det var blot et jordskælv i en fjern kvadrant af vores kongerige.
Der er slet ikke noget at frygte.
Jeg vil personligt undersøge urolighederne.
Vend tilbage til jeres landsbyer og fortsæt med jeres liv!
Men da de tog deres vej tilbage ind i skoven, -
- var deres velkendte stier intet sted at finde.
Og deres liv var ved at tage en uventet drejning.
- Er du sikker på, det er vejen ud? - Alt er så anderledes.
Hej, du lille.
- Hej, hr. Bager. - Er du okay?
Hvad laver du her med en kuffert?
Jeg flytter ind med bedstemor. Jeg kunne ikke finde min mor nogle steder.
- Nu jeg kan ikke finde bedstemors hus. - Hvad mener du?
Da jeg gik ned i dalen, kunne jeg ikke genkende noget.
Der var ingen sti. Hvor er hun? Hvor er bedstemor?
Rolig. Vi kan hjælpe dig med at finde bedstemor uden stien.
- Vil du lige holde ham et øjeblik. - Virkelig?
Hvorfor græder han altid, når jeg holder ham?
Du må holde ham, som om han var meget skrøbelig.
- Han ønsker ikke mig, men sin mor! - Kan ikke tage mig af ham hele tiden.
Jeg vil tage mig af ham, når han bliver ældre.
- Hvem kan det være? - Hovmesteren og den kongelige familie.
Hej, der!
- Hvad bringer jer ind i skoven? - Slottet er blevet ødelagt.
- Nej! Riget er under angreb. - Hvad vil den kongelige familie gøre?
Aner det ikke. Jeg laver ikke politik. Jeg udfører den bare.
Jeg tror, det er bedst, vi vender tilbage til landsbyen. Vi tager pigen med os.
- Det er en kæmpe! - En kæmpe kvinde!
Hvor er drengen der dræbte min mand?
- Der er ingen dreng her! - Vi har ikke set ham.
Vi vil straks finde ham for dig. Rør dig ikke!
Det var dig, der ødelagde vores hus, ikke et jordskælv.
Og hvem ødelagde mit hus? Jeg vil have ham!
- Vil du have en blind pige i stedet for? - Hvor vover du? Hun ønsker drengen!
Jack! Har nogen set min Jack? Han stak af igen!
- Har du set Jack? - Hun er også på udkig efter ham.
Bring ham til mig!
Jack er bare en knægt!
Vi havde ingen mad, så han solgte sin ko til gengæld for magiske bønner.
Jeg vil have drengen!
- Du lader min dreng være! - Jeg venter!
Gør hende ikke vred, kvinde, eller du vil få os alle dræbt!
Flænsende gennem vores kongerige og ødelægger alt på din vej!
Din store bølle! Jeg vil skjule min søn, så du aldrig vil finde ham!
- Du vil aldrig nogensinde... - Tilbage med dig, kvinde!
Drengen gemmer sig i kirketårnet. Du kan finde ham der.
Ja, det er sandt.
Ja, kirketårnet. Vi så ham der!
Hvis han ikke er der, vil jeg vende tilbage i aften og finde jer!
Jer alle sammen!
- Er du uskadt? - Se.
Hvad har du gjort hende?
Jeg ville ikke gøre hende noget. Jeg tænkte kun på vores bedste.
Hvis vi skal klare os gennem det her, må vi holde sammen.
Nogle mennesker er skabt til kamp mod kæmper og andre er ikke.
Jeg er ikke i form, og så længe jeg ikke er til nogen hjælp, gemmer jeg mig.
Det ordner sig nok til sidst.
- Ikke altid. - Kom så.
Jeg ved ikke, hvor de skal hen. Kæmpen har allerede udslettet landsbyen.
Det eneste, der er tilbage fra min have, er disse bønner.
- Hvad gør vi nu? - Vi har intet valg.
Find drengen og giv hende, hvad hun ønsker.
- Hvis vi gør det, dræber hun Jack. - Ellers dræber hun det halve kongerige.
- Lad hende ikke få Jack. - Det er i orden.
Åh, frue.
Rapunzel...
- Du er uskadt. Gudskelov. - Hvem er du?
Du husker vel...
- Selvfølgelig, du genkender mig ikke. - Mor?
Det er mit sande jeg. Du behøver ikke skamme dig over mig.
Kom med mig. Der er en kæmpe løs.
Skat, er der tilstødt dig noget?
- Hvorfor løb du bort? - Jeg var bange.
- Kom med mig. - Nej, hun går ikke med dig.
- Du kommer med mig. - Nej, jeg gør ikke.
- Så giver du mig intet valg. - Nej!
- Du kæreste Gud. - Du gjorde mig blind.
- Og låste mig inde i tårnet. - For at beskytte dig.
Du efterlod mig på en ø midt ude i sumpen.
Jeg prøvede kun på at være en god mor.
Nej, nej.
- Du er ikke i sikkerhed hos ham. - Få mig væk herfra.
- Nej. - Jeg vil aldrig se dig igen.
Rapunzel, kæmpen...
Uanset hvad du siger, vil børn ikke høre efter
Uanset hvad du ved, så vil børn altid nægte at lære
Led dem på vejen
Og alligevel hører de ikke efter. Børn kan kun modnes
Når man har lært noget, og når man har mistet noget
- Jack! - Jack!
- Jack, hvor er du? - Jack! Vi finder ham aldrig.
- Lad os sprede os. Det øger chancerne. - Nej, jeg efterlader dig ikke.
Vi skal nok klare os. Lad os tælle vores skridt herfra.
- Jeg tager også med. - Nej.
Du bliver her og passer på barnet.
Vi kommer om lidt igen.
- Efterlader du barnet hos hende? - Han sover. Han er i sikkerhed hos hende.
Jeg kan godt passe på barnet.
- Hvad hvis kæmpen kommer? - Hvad hvis...
500 skridt. Af sted med dig. En, to...
- Tre. - Vent lige.
Lad mig give dig det her. Du må ikke blive forkølet.
En, to, tre, fire. Jack!
Jack!
68, 69, 70, 71, 72, 73, 74...
Goddag, Deres Majestæt.
- Goddag. - Vi har mødtes før.
Ja, selvfølgelig.
Du må være her for at dræbe kæmpen.
- Kæmpen? - Vi har en kæmpe gående frit omkring.
- Ikke et jordskælv. - Selvfølgelig. Kæmpe?
Det er en hunkæmpe, hvilket er ret usædvanligt.
Det tror jeg gerne. Og hvorfor er du alene i skoven?
Jeg kom her sammen med min mand.
Og vi var... Det er en længere historie.
- Han lader dig gå frit rundt i skoven? - Nej, det er min idé.
- Hvor modigt. - Modigt?
Alt kan ske i skoven. Må jeg gerne kysse dig?
Hvert øjeblik kan vi blive knust Føl dig ikke presset
Det er skørt. Hvad laver jeg her? Jeg befinder mig i den forkerte historie
Vi kan ikke gøre det. Du har en prinsesse.
- Ja, det har jeg. - Og jeg har en bager.
Selvfølgelig.
Det er fjollet.
Fjollethed kan forekomme i skoven
Endnu engang, tak. Lad din tøven være dæmpet
Hvert øjeblik, stort eller lille, er trods alt et øjeblik
Grib øjeblikket. Himlen kan falde ned hvert øjeblik
Det her er forkert.
Forkert eller ej betyder intet i skoven
Kun følelser. Lad os møde øjeblikket uden skam
Livet kan være ubehageligt, det burde du vide som en bonde
Det er bedst at gribe øjeblikket, som en gave af øjeblikket
477, 478, 479, 480.
481, 482... Undskyld, frue.
Har du tilfældigvis set en dreng? Han er cirka så høj?
Undskyld, men kan jeg hjælpe dig?
Træet falder. Mors grav er ødelagt.
Beklager.
Jeg burde ikke beklage mig. Andre lider garanteret mere efter jordskælvet.
Det er ikke et jordskælv. Det er en kæmpe, der terroriserer kongeriget.
Så vil prinsen garanteret jage kæmpen væk fra vores land.
Prinsen? Jeg er sikker på, han prøver nok på at forføre et kvindemenneske.
Du ligner en prinsesse, bare en beskidt én.
Du er prinsessen. Jeg genkendte dig ikke.
Rejs dig op. Jeg er ingen prinsesse.
Jeg måtte forklæde mig. Jeg må ikke forlade paladset uden ledsager.
Hvis du vil, må du gerne komme med mig.
- Du er i sikkerhed hos os. - Tak.
Den vej. Min kone er et eller andet sted. Vi gik 500 skridt i hver vores retning.
Jeg må efterlade dig. Jeg må dræbe kæmpen.
Jeg vil aldrig glemme dig.
Hvor modig du er, alene i skoven. Du får mig til at føle mig levende.
Hvad var det?
Var det mig? Var det ham? Blev jeg virkelig kysset af en prins?
Og kyssede og kyssede mig?
Og kyssede jeg ham?
Var det forkert? Er jeg skør? Var det alt? Savner han mon mig?
Blev han pludselig træt af mit selskab?
Vågn op! Stop drømmeriet Stop med at spankulere i skoven
Det hører sig ikke til Hvad er der dog med skoven?
Tilbage til livet og manden Du kan ikke bo i skoven
Der er ægtepagter, løfter og behov Der er standard og skal og skal ikke
Hvorfor ikke begge to? Der er svaret, hvis du er klog
Hav et barn for varmen, og en bager, som kan lave brød, og en prins til alt andet
Aldrig... i disse skove
Se kendsgerninger i øjnene, find drengen, find gruppen og stop kæmpen
Bare se at komme ud af skoven
Var det ham? Ja, det var. Var det mig? Nej, det var ej. Det er skovens magi
Lige et øjeblik, et ejendommeligt øjeblik...
Skal det hele være mere eller mindre, enten simpel eller storslået?
Er det altid "eller"? Er det aldrig "og"?
Det er hvad skoven er her for. Til de øjeblikke i skoven
Hvis livet var lavet af øjeblikke selv nu og derefter et ondt et
Men hvis livet kun var få øjeblikke Så ville du aldrig vide, du havde et
Først en heks, så et barn, så en prins, så et øjeblik. Hvem kan leve i skoven?
Og for at få hvad du ønsker, kun et øjeblik i disse farlige skove
Lad øjeblikke gå Glem ikke det et øjeblik
Bare husk du har haft et "og" når du er tilbage til "eller"
Få "eller" til at betyde mere, end det gjorde før
Nu forstår jeg og det er tid til at forlade skoven
72, 73...
- Hun burde være tilbage nu. - Hun ville ikke fare vild.
Jeg er sikker på, hun vender tilbage.
- Nej, jeg vil lede efter hende... - Se, hvem jeg fandt!
- Du har såret mig! - Slip ham!
Jeg vil slippe ham, når jeg giver ham til kæmpen.
Lad ham være!
- Hold jer væk fra ham. - Stop! Jeg sagde stop!
Hvor fandt du det her?
- Jeg beklager, hr. - Det er min kones.
Undskyld, jeg faldt over hende. Hun var ved foden af en klippe.
Hvad er det, du siger?
- Hvor forfærdeligt... - Nej!
Det hele er min skyld. Jeg skulle ikke have ladet hende gå alene.
- Jeg skulle have ladet hende blive. - Anger kommer du ingen vegne med.
- Min kone er død! - Vågn Op! Når du er død, er du død.
Vi må føre drengen til kæmpen nu, før vi alle sammen...
Der er ikke tid til at være blødhjertet! Han skal til kæmpen og jeg tager ham!
Ja, han har skylden!
Det er på grund af dig, at der er en kæmpe iblandt os og min kone er død!
Det er ej min skyld, jeg fik bønnerne! Du overtalte mig til at sælge min ko!
Og uden disse bønner var der ingen stængel til at komme op til kæmperne!
Vent... magiske bønner til en ko så gammel, at du måtte lyve
For at sælge den, så du sagde, var de værdiløse bønner?
Og fortæl os, hvem overtalte dig at stjæle det guld!
- Se, det er din skyld! - Nej!
Vent lige! Jeg stjal kun guldet for få min ko tilbage fra dig!
- Så det er din skyld! - Ja!
Nej. Jeg havde disse bønner, men vores hus blev forbandet
Hun bad os skaffe en ko til at bryde forbandelsen!
Det er hans fars skyld at forbandelsen blev placeret der!
- Så det er hans skyld - Det var hans skyld
- Nej - Ja, det er hans
Jeg fældede bønnestagen. Uden den, hvad er så underligt?
Hvordan kom den anden kæmpe ned her i første omgang? I anden omgang?
Ja!
Hvem havde den anden bønne? Du indkasserede den anden bønne
- Ja, jeg gjorde. - Så det var din skyld?
- Nej, jeg gav den til min kone! - Så det er hendes skyld?
Vent et øjeblik! Hun byttede bønnen for at få dine sko
Så den der ved, hvad der skete med bønnen er dig!
Du mener din kones gamle bønne? Jeg vidste det ikke, så jeg smed...
- Så det er din skyld! - Se, det er hendes skyld
- Og det er ikke min! - Men hvad?
Hvis du ikke var kravlet op igen Du var grådig! Behøvede du den høne?
- Men jeg fik den fra min mor - Så det er hendes skyld?
Ja, og hvad med harpen i tredje omgang?
Hun pressede mig til det!
Hun sagde, at jeg var bange Hun pressede mig til det!
- Nej, jeg gjorde ikke - Så det er din skyld!
- Hvis du ej pressede ham til det - Og havde du efterladt harpen, -
- var vi ikke kommet i problemer i første omgang!
Hvis hun havde hævet dem i første omgang
Smidt bønnerne væk i første omgang! Det var din skyld!
Det er sidste midnat
Det er det sidste ønske og sidste midnat
Snart bliver det bom... klem!
Fortalte en lille løgn, stjal lidt guld
Brød et lille løfte, gjorde du? Måtte få din prins
Måtte få din ko
Måtte få dit ønske, uanset hvordan
Det er lige meget nu Det er den sidste midnat
Det er bom... splat!
Intet andet end en umådelig lang midnat
Alle er mast flade!
Der er intet vi kan gøre Det er ikke helt sandt
Vi kan altid give hende drengen
Nej, det der betyder noget, er skylden. Nogen at give skylden
Fint, hvis der er ting, I nyder at give skylden
Hvis det er hensigten, så giv mig skylden
- Så bare giv mig drengen - Nej!
Nej.
I er så søde. I er ej gode, I er ej onde
I er bare søde. Jeg er ej god, jeg er ej sød, jeg har blot ret
Jeg er heksen I er verden
Jeg er hagen, jeg er det ingen tror på, jeg er heks
I er alle løgnere og tyve, ligesom hans far
Ligesom hans søn også vil blive Hvorfor bekymre sig om det?
I vil blot gøre, hvad I vil Det er den sidste midnat
Så farvel alle sammen Jeres midnat kommer hurtigt
Snart vil I se himlen falde
Her, vil I have en bønne? Have en bønne til?
Bønner, der er lavet for at gøre jer rig
Plant dem og de vokser op Her, vil I have flere?
Lyt til brølet fra de store kæmper I kan give en anden heks skylden
Det er den sidste midnat
Det er det sidste vers Nu før det er over midnat
Jeg giver jer min sidste forbandelse Jeg lader jer være alene
I kan passe haven, den er jeres Adskilt og alene
Alle ned på alle fire Okay, mor... hvornår?
Mistede bønnerne igen! Straf mig på den måde, du gjorde
Giv mig kløer og en fornemmelse
Væk fra denne flok og tristhed og undergang og bom
Måske skulle jeg ikke have stjålet fra kæmperne
Måske skulle jeg ikke have forvildet mig væk fra stien
Måske skulle jeg ikke have deltaget i ballet
Ja, måske skulle I ikke det.
- Hvor skal du hen? - Væk herfra.
Men du sagde, vi skulle finde vej ud af det her sammen.
Det er ligegyldigt, om vi er sammen eller væk hinanden.
Vi behøver din hjælp.
I forstår ikke. Jeg var afhængig af min kone med alt. Hun hjalp mig.
Du ville efterlade dit barn?
Han vil være langt lykkeligere i armene på en prinsesse.
Men vent...
- Hvad laver du her? - Søn, jeg vil tale med dig.
Det er på grund af dig og alt det der er sket.
- Undskyld, jeg gjorde en dum ting. - Hvorfor tog du heksens bønner?
De var der, og jeg ville have dem. Jeg var blevet skødesløs.
- Egoistisk. - Ja.
Du stjal dem og du blev fanget. Du stak bare af.
Da din mor døde, var jeg...
Jeg hadede mig selv og jeg lagde min skyld og min skam bag mig.
Og din søn.
- Ja, min søn. Undskyld for det. - Så hvad vil du?
Laver du ikke den samme fejl? Stikker du ikke af?
Vær bedre end mig, søn.
Vær bedre...
Det er dig. Du skal være herovre.
- Hvis vi bare kunne overraske kæmpen. - Hun er for høj til at overraske.
Jeg vidste, at I ikke ville give op.
- Han ville ikke efterlade sin baby. - Det så ud til at han ville det.
Giv mig min søn.
Hej.
- Hvad skal vi gøre nu? - Vi må ordne den kæmpe sammen.
Hun er snart tilbage. Så her er planen. Vi vil fodre kæmpen med Jack.
Vi vil bruge dig som lokkemad til lokke kæmpen mod målet.
Fuglene kan hjælpe! Vi behøver jeres hjælp mere end nogensinde.
Hvad med prinsen?
Det betyder intet nu! Vi må finde en måde at besejre kæmpen på.
Ja! Tak, fugle.
- Du kan tale med fugle? - Fuglene vil gøre deres del.
Okay, vi har ikke meget tid.
- Jeg er spændt. - Først har vi brug for et våben.
- Ville ønske, jeg havde min slynge. - Vi kan lave en.
Din far er meget modig. Vi vil også være meget modige.
Er du okay, frøken?
Kæmpen gik i den retning.
Min elskede!
Jeg kunne ikke genkende dig. Hvad laver du her?
Og med et barn?
- Må tilbage til slottet, en kæmpe er løs. - Det er jeg udmærket klar over.
Min skat, hvad er der?
- Måske er jeg ej din eneste kærlighed. - Jeg elsker dig.
Hvis du elsker mig, hvorfor tog du så af sted?
Jeg tænkte, at hvis du var min, ville jeg aldrig ønske mere.
Hvis det er sådan du opfører dig som en prins, hvilken slags konge vil du blive?
Jeg var opdraget til at være charmerende, ikke oprigtig.
- Jeg synes, du skal gå. - Er det, hvad du virkelig ønsker?
Min fars hus var et mareridt. Dit hus er en drøm.
Jeg ønsker mig noget, der er midt imellem.
Jeg vil altid elske pigen, der rendte væk.
Og jeg den eventyrlige prins.
- Pas på. Ikke så hurtigt. - Det er lettere end bønnestagen.
- Derovre ved træerne. - Vi lavede slynger af min kappe.
- Jeg ville også plante et træ. - Jeg er glad for, at du er her.
Hvad er der i vejen?
Jeg tror, min mor og bedstemor er sure på mig.
Hvorfor?
De sagde, jeg skulle gøre dem stolte. Og nu er jeg på vej til at myrde en.
Ikke en eller anden.
- Kæmpen har gjort mange fortræd. - Men en kæmpe er også en person.
Hvorfor kan vi ikke tilgive?
Mor kan ikke vejlede dig
Nu står du på egne ben
Kun mig ved din side Så du er ikke alene
Ingen er virkelig alene Ingen er alene, håber jeg
Jeg ved det.
Vent, indtil min mor hører, at jeg har dræbt en kæmpe.
Jack, der er noget, du burde vide.
- Det er angående din mor. - Hvilket?
Hun klarede det ikke.
- Blev hun dræbt af kæmpen? - Nej, hun...
Hun kæmpede mod kæmpen. Hun ville beskytte dig.
Hun blev skubbet af hovmesteren og hun faldt.
- Det skal han betale for. - Nej, Jack.
- Jeg vil dræbe ham. - Du gør det ikke.
Hvad han gjorde var forkert. Han bør straffes.
Så let er det ikke.
- Mor er her ikke - Rigtigt eller forkert
- Hvem ved, hvad hun ville sige? - Hvem kan fortælle hvad der er sandt?
- Intet er så klart mere - Gør noget. Bekæmp det
Du føler, du er fortabt - Du bestemmer, men du er ej alene
Tro mig, ingen er alene...
Mennesker begår fejl
- Fædre - Mødre. De laver fejl
De holder sig til deres egne
Tror, de er alene
- Ær deres fejltagelser - Kæmp for deres fejltagelser
Som alle laver Endnu en frygtelig fejltagelse
Hekse kan tale sandt Kæmper kan være gode
Du bestemmer hvad der er ret Du bestemmer hvad der er godt
- Bare husk - Bare husk
Der er altid en på din side Vores side. Nogle er ikke
Mens vi ser vores side
Måske glemte vi De er ikke alene
Ingen er alene
Der er altid en på din side
Ingen er alene...
Af sted, Jack. Og pas på.
Der kommer hun.
Hvor er drengen?
- Vi har ham. - Hvor?
Han gemmer sig i det træ.
Her er jeg!
- Er du klar? - Klar!
- Gode fugle! - Hun ser ikke spor glad ud.
Pas på, Jack.
Jack!
- Jack? Hvor er de? - Jack!
Hr. Bager.
- Jack! - Herovre!
Pas på.
Er der sket dig noget? Pas på.
- Hvor er han? - Er han ikke med dig?
- Jack! - Hr. Bager.
Jack!
Hjælp mig.
Jack, jeg er her.
- Er du uskadt? - Ja. Har du det godt?
Er du uskadt? Er du?
Vi klarede det...
- Nu kan vi vende hjem. - Til hvilket hjem?
- Ingen tager sig af mig. - Vi har ingen steder at tage hen.
- Vi flytter ind hos dig. - Tja...
- Selvfølgelig må I det. - Og du må også komme med.
- Kun hvis du vil. - Jeg hjælper gerne til med huset.
Til tider kan jeg godt lide at gøre rent.
Så, så.
Du savner din mor. Jeg savner hende også.
- Måske burde jeg ikke have børn. - Nonsens. Selvfølgelig burde du det.
Hvordan kan jeg være en far, når jeg ikke kan vise dig til min far?
- Berolig barnet - Berolig barnet
Fortæl barnet historien om hvordan det hele begyndte.
Alene?
Til tider forlader mennesker dig...
...halvvejs inde i skoven
Vær ikke bedrøvet Ingen rejser for evigt
Du var ikke alene Ingen er alene
Hold ham op mod lyset
Lad ham se skæret Det er i orden nu
Fortæl ham, hvad du ved
Der var engang for længe siden, -
- i et fjernt kongerige, en lille landsby i udkanten af skoven.
I landsbyen boede der en ung pige -
- en ubekymret knægt og en barnløs bager...
... og hans kone.
Og en dag... var bageren og hans kone i deres butik, da en heks, -
- braste ind ved at blæse døren væk.
Danske tekster: SUBLiME
www.nxtgn.org