Probabil că sunteți aici pentru poveste.
Elfilor le place să spună povești,
dar voi nu știți asta despre elfi.
Probabil nu știți multe lucruri despre elfi.
Un alt aspect interesant despre elfi ar fi
că există doar trei slujbe disponibile pentru ei.
Prima constă în confecționarea încălțămintei în timpul nopții,
în timp ce meșterul pantofar doarme.
Leneșul ăsta nu-i în stare să facă nici măcar niște saboți.
Sau pot coace fursecuri în copaci...
Așa cum vă imaginați, într-un stejar
e dificil să lucrezi la cuptor în timpul sezonului secetos.
Vreau să fac pantofi !
Dar cea de a treia slujbă,
supranumită Spectacolul sau Marele dans,
e profesiunea la care aspiră oricare elf,
aceea de a realiza jucării în atelierul lui Moș Crăciun.
Mai sunt doar două săptămâni până la Crăciun !
E o meserie pe care doar un elf o poate face.
Degetele noastre dibace, veselia înnăscută și istețimea
sunt perfecte pentru realizarea jucăriilor.
Au încercat să folosească pitici și troli,
dar piticii beau prea mult...
iar trolii nu auziseră de toaletă.
Niciun om nu a pus vreodată piciorul în atelierul lui Moș Crăciun...
asta până acum 30 de ani,
când, așa cum bănuiți, începe povestea noastră.
ELFUL
Ți-e somnic ?
Gata, am ajuns...
E timpul să mergi la culcare.
Poate la Crăciunul viitor vei avea și tu un cămin.
Crăciun fericit, îngerașule !
Gata, gata !
Am avut iarăși un an reușit.
Iar acum, după atâtea eforturi,
e timpul să începem pregătirile pentru viitorul Crăciun !
Pentru numele lui Aghiuță, ce-o mai fi și asta ?
Scutec Buddy...
Îl cheamă Buddy !
Probabil că la orfelinat s-a strecurat în sac.
Ce facem ?
Așadar, Moș crăciun trebuia să ia o hotărâre.
Din fericire, în privința copiilor,
Moș Crăciun avea o adevărată slăbiciune,
așa că Buddy a rămas în grija unui elf mai bătrân
care și-a dorit mereu un copil,
dar care era așa dedicat realizării jucăriilor
încât uitase să-și întemeieze o familie.
Moș Crăciun ?
Da, eu l-am crescut pe Buddy.
I-am fost tată adoptiv.
Deși Buddy creștea de două ori mai repede,
el nu era deloc diferit de alți copii...
Nu atât de repede, Buddy !
...adică, nu era chiar diferit.
Înainte de a afla cum se fabrică procesoarele grafice de ultimă oră,
să recităm Codul Elfilor.
Numărul unu !
Consideră fiecare zi ca fiind Crăciunul.
Numărul doi !
Pe lista celor cuminți este loc pentru toți.
Numărul trei.
Cel mai bine împarți a Crăciunului bucurie,
când cânți foarte tare și cu multă veselie.
Într-o zi, când Buddy a fost destul de mare,
l-am transformat în ucenicul meu personal.
N-am mai fost în această încăpere până acum.
E timpul să-ți începi pregătirea de reparator.
Sania lui Moș Crăciun !
Mă vei ajuta s-o fac să zboare.
Credeam că renii cei magici o făceau să zboare.
Și de unde își iau renii magia ?
De la spiritul Crăciunului, toată lumea știe asta.
Oricât de absurd ar părea,
mulți copii din sud nu cred în Moș Crăciun.
Cum ?
Și cine au ei impresia că le pune jucăriile sub brad ?
Circulă zvonul că ar fi părinții.
Asta-i ridicol !
Părinții n-ar putea face totul într-o singură noapte.
Presupun că tot părinții mănâncă și prăjiturelele lui Moș Crăciun ?
Da, știu,
și în fiecare an, tot mai puțini cred în Moș Crăciun.
Ne aflăm în fața unei adevărate crize energetice.
Vezi ce nivel scăzut indică acest crăciunometru.
Șocant !
De asta i-am adaptat o mica bijuterie a anilor `60.
Despre ce e vorba ?
E un Cringle 3000,
un motor cu reacție de 500 de reni putere.
Fără el, sania s-ar ridica de la sol doar un metru.
Se pare că avem un scurtcircuit la un termocuplu.
Vrei să-mi dai o mână de ajutor ?
Vrei ca eu să te ajut ?
Deși Buddy fusese acceptat de către familie și prieteni,
faptul că eram om prezenta câteva neajunsuri în lumea elfilor.
Salut, Ming Ming.
Norma mea pe ziua de azi va fi ceva mai mică.
E în regulă, Buddy.
Câte jucării ai terminat ?
Buddy, câte ?
Am făcut...85 ?
Optzeci și cinci ?
Asta înseamnă că...
ești în urmă cu 915 bucăți.
De ce n-o spui odată ?
Sunt cel mai prost creator de jucării din lume.
Sunt un nepriceput îngrămădit.
Buddy, nu ești un nepriceput îngrămădit !
Cu toții avem talente diferite, atâta tot.
Toți au aceleași talente pe care eu nu le am.
Tu ai foarte multe talente...
talente deosebite, cum ar fi...
Ceva talente speciale ?
Ai schimbat bateriile la detectorul de fum.
Așa e, cu baterii AAA,
iar peste șase luni va trebui să le verifici iarăși.
Și ești unicul bariton din corul elfilor.
Ne tragi pe toți în jos cu o octavă întreagă.
Într-un sens bun !
Vezi, Buddy ? Nu ești un nepriceput.
Ești doar... deosebit !
Și astfel, Buddy a fost trimis acolo unde munceau elfii deosebiți.
Salut, Foom Foom.
Regret că-ți fac asta,
dar m-ai putea ajuta să aleg o sfoară pentru jucăria de scris ?
Nicio problemă !
Buddy mă omoară cu zile.
Deja Lum Lum și Chu Chu lucrează normă dublă.
Ieri te-ai orientat repede când ai venit cu ideea talentelor deosebite.
Chiar îmi pare rău de el.
Sper doar să nu se deștepte tocmai acum.
Dacă nu și-a dat seama până acum că e om,
nu cred că va mai afla vreodată.
Dacă nu și-a dat seama până acum că e om,
nu cred că va mai afla vreodată.
Cred că sunt prea mici.
Ești doar deosebit.
Nu arăți prea bine, Buddy. Ți-e bine ?
O să-mi treacă, vreau doar un pahar cu apă.
Buddy...
Buddy, ești bine ?
Iartă-mă, tată, vreau doar să stau puțin singur.
Buddy, cred că e timpul să discutăm.
Buddy, ar trebui să-ți spun ceva.
E ceva ce trebuia să fi aflat cu mult timp în urmă.
Am început să-i spun lui Buddy cum tatăl său, fiind foarte tânăr,
se îndrăgostise de o frumoasă fată pe nume Susan Wells,
cum Buddy s-a născut
și a fost dat spre adopție de către mama lui,
care ulterior a murit.
I-am spus că tatăl lui nici n-a știut că Buddy se născuse
și ce-i mai important, i-am spus unde se afla tatăl său,
într-un ținut magic numit New York City.
Tatăl meu lucrează acolo ?
În Empire State Building.
Salut, Buddy, vrei să culegem niște agrișe ?
Nu acum, pufinule arctic !
- Salut, Buddy. - Bună, Leon.
De ce ești trist ?
Se pare că nu sunt elf.
Sigur că nu ești, ai 1,83 metri și ai barbă de la 15 ani.
Tata zice că adevărul meu tată e într-un loc magic și îndepărtat.
Nu știu ce să fac.
Măcar tu ai un tată,
au am fost rostogolit odată și apoi lăsat aici in frig.
Eu nici măcar n-am părăsit vreodată Polul Nord.
Buddy, am fost de multe ori în jurul lumii,
pe vremea când eram un nor cumulonimbus.
E un loc minunat plin de vietăți încântătoare,
cu excepția câinilor.
- Apropo, să nu mănânci zăpadă galbenă. - Știu deja asta.
Îți spun doar că asta ar putea fi marea ta ocazie să afli cine ești.
Am auzit că pleci într-o călătorie spre orașul cel mare.
Da.
Sunt oarecum emoționat.
Leon zice că New York-ul e foarte diferit.
Nu pleca urechea la spusele lui Leon.
El n-a fost niciodată nicăieri, nici măcar nu are picioare.
Eu am fost în New York de mii de ori.
Serios ? Cum este ?
Ar trebui să cunoști o seamă de lucruri.
Mai întâi de toate, dacă găsești o gumă de mestecat pe stradă,
las-o acolo, să nu crezi că e gratis.
Apoi, sunt treizeci de feluri de pizza.
Toate se pretind originale, dar cea adevărată e pe strada 11.
Dacă vezi un afiș pe care scrie Aici puteți trage cu ochiul,
să nu crezi că acolo poți privi la cadouri înaintea Crăciunului.
Abia aștept să-l văd pe tata.
Vom merge la patinaj și vom mânca acadele.
Tocmai despre asta voiam să-ți vorbesc.
Vezi tu, Buddy...
tatăl tău...
e pe lista celor obraznici.
Nu !
Ne retrageți cărțile ?
Pricep ce vreți să faceți.
Încercați să îmi produceți remușcări, dar de fapt n-ați plătit.
Dar copiilor le plac tare mult cărțile !
Știu asta.
Eu am comandat sondajele de opinie, dar îmi place s-o aud.
Știi, unii oameni nu mai zăresc ceea ce e important în viața lor,
dar asta nu înseamnă că nu-și mai pot regăsi calea.
Poate că le lipsește doar puțin din spiritul Crăciunului.
- La asta mă pricep. - Știu acest lucru.
Eu...
te voi aștepta mereu aici.
Și acum, du-te. Pleacă.
- La revedere, băieți. - Mergi cu bine, Buddy.
La revedere.
La revedere !
la revedere, Buddy !
La revedere, Buddy. Sper să-ți găsești tatăl.
Mulțumesc, domnule Narval. La revedere.
Salut, pe tine cum te cheamă ? Numele meu e Buddy.
Cineva are nevoie de o îmbrățișare.
Voiam doar o îmbrățișare !
Bună !
Salut !
Vă mulțumesc.
CEA MAI BUNĂ CAFEA DIN LUME
Ați reușit ! Felicitări !
Cea mai bună cafea din lume ! Grozavă treabă !
Mă bucur să vă cunosc.
Salut.
Moș Crăciun !
Nu e el.
Mulțumesc.
Cară-te de aici !
Salut.
Ce frumos !
Arată ca un pom de Crăciun.
O retipărire ?
Știi cât va costa ?
- Lipsesc două pagini întregi. - Oricum povestea n-are niciun sens.
Oare copiii vor observa că lipsesc două pagini ?
Ei se uită doar la poze.
Regret că nu pot călători mai departe, dar aici lucrează tata.
Am uitat să te îmbrățișez !
Nu știu, Connie, n-am mai avut pisoi până acum.
Câți sunt ?
Opt ?
Nu știu dacă voi avea timp.
Bine, adu-mi-i, să văd ce pot face.
Nu-ți iau bani, adu-i, o să văd ce pot face.
Scuzați-mă, am venit aici să-l văd pe Walter Hubbs.
Eu sunt elful Buddy.
Ești foarte hilar ! Cine te-a trimis ?
Tăticul elf.
- Tăticul elf ? - Da, de la Polul Nord.
- De la Polul Nord ? - Da.
Ești de părere să le livrăm așa ?
Nu, ar trebui să dăm cu piciorul la 30.000 de dolari
pentru ca niște copii să afle soarta unui cățeluș
și a unui porumbel afurisit.
Livrează-le !
Da.
- Dle Hobbs ? Sunt eu, la interfon. - Spune.
Ați primit un urat de Crăciun.
Tată !
Hai să terminăm odată.
Am mers o zi și o noapte să te găsesc.
Arăți de parcă vii de la Polul Nord.
Exact de acolo vin.
Probabil te-a sunat Moș Crăciun !
Da, tocmai am vorbit cu el pe celular.
- Ai vorbit ? - Continuă.
Cu ce să continui ?
Presupun că îmi vei cânta ceva, ca să pot reveni la treburile mele.
Un cântec ?
Da.
Fac orice pentru tine, tată.
Sunt aici, cu tatăl meu...
Nu ne-am cunoscut niciodată și vrea să-i cânt un cântec...
Și eu am fost adoptat, dar tu nu știai că m-am născut...
așa că am venit acum, te-am găsit, tăticule...
Și ghicește ! Te iubesc, te iubesc !
Ce ciudat.
De obicei îmi rostiți numele în colinde, ceva...
Sunt eu, fiul tău !
Susan Wells m-a născut și nu ți-a spus,
dar acum sunt aici !
Sunt eu, Buddy !
- Ai spus Susan Wells ? - Da.
Cine mi-a trimis uratul asta de Crăciun ?
Ce-i un urat de Crăciun ? Vreau și eu unul !
- Ar trebui să chemăm paza. - Bună idee.
Și mie îmi place să șoptesc.
- E în ordine, Walter e tatăl meu ! - Tatăl tău e puțin ocupat acum.
- Pricep, revin mai târziu ! - Ba nu.
Nu vei mai reveni o vreme.
Vei merge înapoi în Țara lui Moș Crăciun !
Da, întoarce-te la Gimbels.
Scuze !
Parfum cu fructul pasiunii ?
Parfum de fructe ? Desigur !
Scuze.
Doriți să urcați ?
Ați văzut toaletele astea ? Sunt enorme !
Pentru o persoană deosebită...
Vino încoace !
- Eu ? - Da, tu !
Ce faci aici ?
Nu trebuia să fii aici !
N-ai decât să faci cumpărături în pauză, acum du-te la etaj !
Du-te odată !
- Ești supărat pe mine ? - Nu.
- Ești sigur ? - Da.
Dar fă-ți treaba.
Ce-i asta ?
- Aici e Polul Nord. - Ba nu este.
- Ba este. - Ba nu.
- Ba da. - Ba nu.
- Ba este. - Nu este.
- Ba este. - Ba nu, unde-i zăpada ?
De ce zâmbești așa ?
Îmi place să zâmbesc, zâmbitul e ocupația mea favorită.
Munca ar trebui să fie ocupația ta favorită.
- Munca va fi favorita ta. - Bine !
E timpul să fac anunțul.
Oameni buni, ascultați aici, mâine vine Moș Crăciun în oraș !
Moș Crăciun ! Dumnezeule !
Moș Crăciun va veni aici ? În cunosc !
Îl cunosc !
Va veni aici pentru a se fotografia cu toți copiii.
Păstrați-vă chitanțele. Mâine la ora 10.00.
- Mâine la ora 10:00 ! - Moș Crăciun vine în oraș.
Vine Moș Crăciun...
Îți place priveliștea ?
Te pricepi foarte bine la împodobirea brazilor.
De ce te iei de mine ? Krumpet te-a pus ?
Nu mă iau de tine.
Mă bucur să întâlnesc un om
cu aceeași afinitate pentru cultul elfilor.
Încerc doar să scap de sărbători.
Să scapi de sărbători ? Crăciunul e cea mai minunată zi !
Te rog să nu-mi mai vorbești.
Cineva are nevoie de o colindă de Crăciun.
Pleacă.
Împarți a Crăciunului bucurie cântând tare și cu veselie.
Mulțumesc, dar eu nu cânt.
E simplu, e ca vorbitul,
doar că e mai tare, mai lung și trebuie să îți mlădiezi vocea.
Pot să cânt, dar prefer să nu o fac.
Mai ales în fața altor oameni.
Dacă poți cânta singură, poți cânta și în fața altora,
nu e nicio diferență.
De fapt, e o mare diferență !
Ba nu este.
Așteaptă !
Cânt, sunt într-un magazin ! Cânt !
Sunt într-un magazin și cânt !
La Polul Nord nu se cântă !
Ba da !
Ba nu se cântă !
- Noi cântăm tot timpul ! - Ba nu cântați !
Mai ales când facem jucării !
Vezi ?
Stimați clienți ai magazinului,
vă rugăm să faceți ultimele cumpărături.
Magazinul se închide peste zece minute.
E timpul să merg acasă.
Dar vine Moș Crăciun, sunt atâtea de făcut !
Da...
Ne vedem mâine.
- Buddy. - Jovie.
Jovie.
Eu voi mânca în dormitor.
Trebuie să trec în revistă niște treburi.
- Ești sigur ? - Da, am rămas în urmă cu multe.
Pot mânca și eu la mine în cameră ?
Nu.
De ce nu ? Tata mănâncă la el.
Trebuie să trec în revistă multe, am rămas mult în urmă.
Vei mânca aici.
BUN VENIT LUI MOȘ CRĂCIUN
Mai degrabă aș striga
Sau mai degrabă aș mai bea ceva
Vecinii oare ce-și închipuie ?
Oare ce-i în băutura asta ?
Aș vrea să știu cum să rup vraja asta.
Îți dau pălăria jos... Părul tău e frumos...
- Aș vrea ca nu să rostesc... - Te superi dacă te privesc ?
- Măcar voi spune că am încercat. - Tu mă rănești și e păcat...
Nu pot rămâne la tine...
Dar afară e frig...
Nu te uita la mine ! Ieși afară !
Bună, tată ! Sunt eu !
E în regulă, am un cadou pentru tatăl meu.
Îl iau eu.
Bine, dar să știe că e de la mine, sunt Buddy, fiul său.
Bine.
Și îl iubesc tare mult, și e cel mai bun tată din lume...
Și ce forță aveți...
Tu, de colo !
Eu ?
Vino aici, vreau să vorbesc cu tine.
Despre ce vrei să-mi vorbești ?
Ce căutai azi-dimineață în vestiarul femeilor ?
Te-am auzit cântând.
Sigur nu avea legătură cu faptul că mă aflam goală sub duș ?
Nu știam că erai goală.
De ce ai venit atât de devreme ?
Mi-au închis apa.
Dar tu ce ai venit atât de devreme ?
Ca să construiesc asta.
Tu ai construit asta ?
Sunt cam ofticați din acest motiv.
Serios ?
Salut. Ați văzut cum arată ?
E destul de bine. E chiar prea bine.
Probabil conducerea a trimis un profesionist.
Nu știu de ce cineva și-ar dori postul meu,
dar haideți să rămânem o echipă.
Fiindcă dacă zbor eu, zburați cu toții.
Dacă aflați ceva, chemați-mă prin stație.
Pe canalul trei. Parola e Moș crăciun are sac nou.
Funde din panglici de 15 cm, scumpo.
- E imposibil. - De 15 cm !
Apropo, eu cred că ai cea mai frumoasă voce din lume.
Moș Crăciun !
Eu sunt, Buddy !
Salut, Buddy, ce mai faci ?
Eu sunt !
Tu cine naiba ești ?
Cum adică ? Sunt Moș Crăciun.
Ba nu ești !
Bineînțeles că eu sunt !
Dacă tu ești Moș Crăciun, ce cântec ți-am cântat de ziua ta ?
Mulți ani trăiască !, desigur.
- Tu câți ani ai, băiețel ? - Patru.
- Ești măricel, cum te cheamă ? - Paul.
- Și ce-ai vrea să-ți aducă Moșul ? - Nu-i spune nimic.
- E un mincinos. - Lasă copilul să vorbească.
Ești dezgustător, cum te suporți ?
Calmează-te, agitatule !
Stai pe un tron al minciunii.
- Vezi că nu glumesc. - Impostorule.
- Eu sunt un impostor ? - Da.
Ce-ai zice ca tu să fii mort ?
Moșul glumește.
Duhnești.
Să ai un Crăciun fericit.
Miroși a friptură și a brânză, nu miroși ca Moș Crăciun.
E un impostor, nu-i Moș Crăciun !
E un fals Moș Crăciun !
E un fals !
Ăsta nu-i Moș Crăciun !
Nu e Moșul !
Pentru cineva deosebit...
PENTRU TATA
CU DRAGOSTE, BUDDY
Ce-i aia ?
Prin interfon.
Da.
Dle Hobbs, poliția e pe linia unu.
Poliția... Alo ?
Tată !
Știam eu c-ai să vii, mă bucur că ai venit !
Domnule polițist Tom, el este tatăl meu, Walter.
M-a scos de la închisoare.
Mi-au dat voie să dau un singur telefon,
un singur telefon !
Dar eu știam pe cine voi suna ! Pe Walter Hobbs !
Și ai apărut imediat, deși ei spuneau că n-ai să vii !
Cine naiba ești și care-i problema ta ?
Sunt Buddy, fiul tău.
De unde ai poza asta ?
Mi-a dat-o Tata Elf.
Te joci cu mine ? Ce dorești, bani ?
Nu, am vrut doar să te întâlnesc, și credeam că asta vrei și tu.
Cine n-ar fi vrut să te întâlnească ?
Credeam că vom face căsuțe din turtă dulce,
că vom mânca prăjiturele din aluat și vom merge să patinăm...
Poate chiar să ne ținem de mână.
Vino cu mine.
Să vedem, ce avem aici ?
Buddy, nu le mânca.
Să ne grăbim, Walter, după-amiază sunt ocupat.
Sunt bolnav ?
Da, dar nu de asta am venit. Vom face un test.
- Ce fel de test ? - Să vedem dacă ești fiul meu.
- De ce stau pe o foaie de hârtie ? - E sănătos pentru ceilalți pacienți.
Stai liniștit ca să-ți fac înțepătura în deget.
O înțepătură în deget ? Ca atunci când mi-e frig.
Vrei să stai nemișcat, te rog ?
- Pot să ascult la stetoscop ? - Nu poți, stai cuminte.
- De ce aveți un schelet acolo ? - Walter, te rog...
- Are un nume ? - Nu are.
Vă rog, mă așteaptă pacienții.
- S-a supărat pe mine ? - Da, s-a supărat.
Dacă stai liniștit, terminăm repede.
- Apoi putem mânca acadele ? - Desigur.
Acadele, căsuțe de turtă dulce și apoi pictăm ouă.
Să pictăm ouă ? Asta e de Paști.
Degetului meu îi bate inima.
În curând nu va mai durea așa tare.
- Cum te cheamă ? - Buddy.
Eu sunt Carolyn.
- Ce-ți dorești de Crăciun ? - O păpușă care vorbește.
O să-ți pun o vorbă bună la șeful cel mare.
Mulțumesc. Costumul tău e drăguț.
Nu e un costum, eu sunt un elf.
Tehnic vorbind, sunt om, dar am fost crescut de către elfi.
Eu sunt un om crescut de oameni.
Așadar ?
Ai un băiat. Buddy e fiul tău.
Asta e imposibil.
Doar l-ai văzut, e nebun cu acte !
E doar o regresie la o dependență din copilărie.
Un elf ?
Trebuie doar hrănit.
Înțeleg.
Și vrei să-l alăptez la sân ?
Walter, du-l acasă, prezintă-l lui Emily și lui Michael.
Odată ce va percepe realitatea,
va renunța la postura de elf și își va continua viața.
Asta aș face eu în locul tău.
Walter, dar asta e minunat ! Ai încă un fiu.
- Minunat ? Nu m-am gândit. - E incredibil !
E puțin mai complicat, dar ne vom descurca.
- Draga mea... - Ce-i ?
Are impresia că e un elf.
Iartă-mă, cum ai spus ?
Are impresia că e un elf de-al lui Moș Crăciun.
Fii serios, Walter, sunt sigură că nu se crede chiar un elf...
Am traversat de cele șapte întinderi cu păduri de acadele,
am traversat marea de jeleu,
iar apoi am mers prin tunelul Lincoln.
Și unde ai fost în ultimii 30 de ani ?
La Polul Nord.
Îmi dați siropul de arțar, vă rog ?
N-am făcut... Sunt spaghete.
Cred că am eu la mine.
Îți place zahărul, nu ?
- Există zahăr în sirop ? - Da.
Atunci, da !
Noi, elfii, avem patru feluri de alimente.
Bomboane, acadele, caramele și siropuri.
- Așadar, vei locui la noi ? - Pot rămâne ?
- Bineînțeles că poți. - Emily...
Cât timp crezi că vei putea sta cu noi ?
Încă nu plănuisem nimic, dar cred că voi rămâne...
pentru totdeauna.
Emily !
Pot discuta puțin cu tine în bucătărie, te rog ?
Ești nebună ? Nu poate sta aici !
Walter, are niște probleme serioase, nu-l putem azvârli în zăpadă.
De ce nu ? Iubește zăpada ! Mi-a spus-o de 15 ori.
Walter, e fiul tău.
Ai auzit asta ?
Tare ciudat mai ești.
Tată ?
Tata ?
Tată !
Ce-i ?
Nu pot adormi. Decât dacă mă învelești.
Cum ?
Nu pot adormi decât dacă sunt învelit.
Nu o să te învelesc.
Îți promit că voi adormi imediat.
Bine.
- Hai să ne gâdilăm ! - Încetează !
Scuze.
Stai acolo și adormi.
Bine.
Tată ?
Te iubesc !
Bine, culcă-te.
Chiar e ceva deosebit, de obicei eu fac micul dejun.
E foarte bine.
Bine.
- Ce bun e ! - E bun ?
Da.
Ai dormit bine ?
Grozav, am dormit 40 de minute întregi
și am avut timp să construiesc un căluț.
Chiar tu l-ai făcut ?
De unde ai luat lemnul ?
- Bună, dragul meu. - Bună dimineața, tată !
Buddy ne-a pregătit micul dejun, nu-i așa că e drăguț ?
- Și gustarea de prânz. - Gustarea de prânz...
La revedere.
- Tată, câte polonice vrei ? - Iau doar o cafea, mulțumesc.
Tată, am planificat întreaga zi.
Primele două ore ne jucăm în zăpadă, apoi mergem să patinăm
apoi vedem cine înfulecă mai repede un rulou de prăjituri,
iar la final ne ținem în brațe.
Trebuie să mă duc la serviciu, Buddy. Și încă ceva...
Dacă ai de gând să stai aici, ar trebui să scapi de costumul ăla.
Dar l-am purtat de când mă știu.
Acum nu mai ești la Polul Nord.
- Nu vrei să mă vezi fericit ? - Mai mult decât orice.
Atunci, dă jos colanții ăia, și asta cât mai repede.
Cât mai repede ?
Cât mai repede.
Bine.
Era să uit...
Aici Walter.
A mers, tu ești !
De unde ai numărul ăsta ?
Emily mi-a lăsat o listă cu telefoane de urgență.
Înțeleg. Și e vorba de o urgență ?
Dintr-o cutie plasată sub fereastră vine un zgomot oribil.
Face așa...
Nu e ceva rău, Buddy, e caloriferul, face zgomot când pornește.
Ba e ceva foarte rău, mi-e și frică să-l privesc.
Mă duc spre el.
Gata, așa e, totul e în ordine.
Ai avut dreptate.
Bine, acum o să închid.
Te iubesc ! Te voi suna peste cinci minute.
- Buddy, nu e nevoie să mă suni. - Bună idee, sună-mă tu pe mine.
Bine, acum voi închide.
- Am pictat un fluture ! - Bine. Acum închid.
Am acordat pianul ! Bine, te iubesc.
Hobbs !
- Ce mai faceți ? - Ia loc.
Nu ne-am mai văzut de la ultima retragere, arăți bine.
Mulțumesc la fel. Cărui fapt datorez plăcerea ?
Ca să fiu sincer, m-a sunat nepoțica mea.
Vrea să știe
cum au scăpat porumbelul și cățelul din ghearele vrăjitoare.
Credeți-mă, deja eram în căutarea unei alte tipografii.
Ăștia au devenit cam neglijenți.
Poate că nu tipografii sunt neglijenți.
Asta e semnătura dumitale, nu-i așa ?
- Am putea să pasăm vina întreaga zi. - Am niște noutăți pentru tine.
Chiar dacă cele două pagini existau, cartea tot ar fi fost de două parale !
Ai văzut cifrele pe acest trimestru ?
- Trebuia să le primesc azi. - Le-ai primit.
Cățelușul și porumbelul ăla afurisit ne-au tras rău în jos, Hobbs.
Oamenii mei estimează o scădere de opt procente pe acest trimestru.
Opt procente ! Nu-i posibil !
- Ne vom reveni... - Nu !
Vom livra o nouă carte în primul trimestru.
În primul trimestru ?
Voi reveni în oraș pe 24.
La acea dată, aș dori să aud, cu detalii exacte,
care sunt planurile tale pentru noua carte.
O clipă, pe data de 24 e Ajunul Crăciunului.
Și ?
Nicio problemă. Mă bucur că v-am revăzut.
Am obținut fiecare armă din joc.
Aveam viața și armura la maximum.
Michael !
Sunt eu, Buddy !
Îl cunoști pe ăla ?
Nu, nu l-am mai văzut.
Sunt eu, Buddy, fratele tău !
La naiba.
Michael, așteaptă ! Sunt fratele...
Scuze !
Michael !
Michael, așteaptă !
Michael !
Ce repede mergi.
Ma bucur că te-am prins.
Cinci ore te-am așteptat.
De ce ai o haină așa mare ?
Am vești bune, azi am văzut un câine.
Ai văzut vreodată un câine ? Probabil că da.
Cum a fost la școală ? Te-ai distrat ?
Ai primit multe teme ?
Ai prieteni ? Ai vreun prieten bun ?
- Are și el o haină prea mare ? - Pleacă !
Mii de castane fumegânde !
Fugi !
Ochiți-l pe tipul în verde !
Băieții ăștia sunt piază rea. Ar fi bine s-o ștergem de aici.
Știi ceva ? Putem să-i învingem.
Apucă-te să faci cât mai mulți bulgări.
Ești gata ?
Să începem.
- Unul a scăpat. - Dă-mi un bulgăre.
De unde spuneai că ești ?
Aș fi vrut să fie și tata aici.
De ce ?
Fiindcă e cel mai grozav tată din lume.
Glumești ? E cel mai rău tată din lume.
Ce vrei să spui ?
- Nu face decât să muncească - E bine să muncești.
Nu așa cum o face el.
Lui nu-i pasă decât de bani.
Nu-i pasă de mine, de tine, de nimeni.
E pe lista celor obraznici.
- Îți place de ea ? - De cine ?
De fata la care te uiți.
Da.
- De ce n-o inviți în oraș ? - În oraș ?
La o întâlnire ? Să mâncați mâncare ?
- Mâncare ? - Da.
Mâncare adevărată, nu dulciuri.
Și dacă ea acceptă, ai intrat.
Fetele au un fel de cod secret.
Ia te uită cine-i aici !
Bună, Jovie.
- El e Michael. - Sunt fratele lui.
Ce faci aici ?
Magazinul ți-a redat slujba ?
Nu, dar lucrurile au ieșit bine, mi-au dat un ordin de restricție.
Înseamnă că ar trebui să pleci de aici.
Dar voiam tare mult să te văd și cred că ești frumoasă
și simt o căldură când sunt în preajma ta
și simt că mi se umflă limba...
Așadar, vrei să mănânci mâncare ?
Dacă vreau să mănânc mâncare ?
Știi tu, codul... mâncare...
Tocmai am avut pauza de masă.
Bine, înțeleg.
Dar sunt liberă joi.
Joi ?
Vino, e minunat.
Bine.
Te-ai descurcat grozav.
- Ce punem în el prima dată ? - Luminițele.
- Și după asta ? - Ornamentele !
- Ce naiba e asta ? - Un brad de Crăciun.
- Un brad de Crăciun ? - Buddy l-a tăiat din parc.
Emily ?
Nu știu de ce faci atâta caz, s-au distrat și ei puțin.
Acum infracțiunile sunt distracții ?
Eu credeam că infracțiunile sunt infracțiuni.
Tăierea bradului a fost un lucru rău, îl vor pune să planteze un altul,
dar Michael e fericit cu această ocazie.
Și ce vrea să însemne asta ?
Walter, nu e un secret că nu prea ai fost alături de el.
Vrei să-l retragem de la școală
și să-l lăsăm pe elful deranjat să-l educe ?
Se pot distra de minune comițând infracțiuni.
- Cum punem steaua în vârf ? - O rezolv eu !
Ce vom face ?
Nu-l putem lăsa singur aici, o să distrugă casa.
Ce-ar fi să-ți iei liber mâine ? Ai putea să-l supraveghezi.
Nu pot sta acasă mâine, mâine avem ședință de buget.
Nici eu nu-mi pot lua liber, sunt la un pas să fiu concediat.
Atunci, am o idee. Ia-l pe Buddy cu tine la serviciu.
- Walter. - Bună dimineața, Jack.
Bună dimineața, dle Hobbs.
- Sarah. - Bună dimineața, Sarah.
Ce rochie purpurie ai ! E foarte împurpurată.
- Francisco. - Ce mai faceți, dle Hobbs ?
Francisco, ce amuzant sună !
Bună !
- Mă mai ții minte ? - Aproape să nu te recunosc.
Știu, acum sunt în haine de lucru.
Mulțumesc, Debra.
Mersi, Deb.
Deb, ai o față tare drăguță, ar trebui să ai chipul pe felicitări.
Tocmai mi-ai înseninat ziua !
Buddy ?
- Nu trebuie s-o bei. - Mulțumesc.
Francisco...
- Buddy ? - Am vorbit prea tare ?
- Doar puțin. - Scuze.
Da, Bud ?
De ce ai numele pe birou ?
Am cumpărat biroul și am numele pe el ca să nu-l fure cineva.
Asta e o glumă, tată, nu-i așa ?
Da, Buddy, e o glumă.
Așadar, ce vom construi ?
Noi nu facem asemenea treburi aici.
Aici elful Buddy, care e culoarea ta preferată ?
Alo ?
- Te rog, nu atinge nimic. - Scuze.
Ai văzut vreodată o cameră de corespondență ?
- De corespondență ? Nu. - Nu ?
E un loc în care sosesc scrisori din toată lumea,
iar acolo ele sunt sortate, iar tu le poți atinge,
și apoi sunt puse în niște cutii lucitoare.
- Cutii lucitoare ? - Exact, ce părere ai ?
- Sună grozav ! - Bine.
Putem merge acolo ?
Eu am de lucru aici, dar tu ai putea lucra acolo.
Lucrez bucuros acolo.
Nu cred că ăsta e locul de care mi-a vorbit tatăl meu,
mai există vreo altă cameră pentru corespondență ?
Nu, aceasta e singura.
Nu e foarte lucitoare.
Aici e jgheabul de colectare.
Toată corespondența vine pe descărcătorul acela.
Scanează-le și vezi la ce etaj trebuie să ajungă.
Pune-le în cutiile de tablă
și îndeasă-le pe tuburile cu același număr.
- Ai priceput ? - Așa cred.
Locul ăsta îmi amintește de atelierul lui Moș Crăciun,
doar că aici miroase a ciuperci și toți par să-mi dorească răul.
Greenway vine mâine, așadar ce avem ?
Eu și Morris ne-am pus mintea la contribuție
și cred că avem o idee foarte bună.
Grozav, care ?
O să-ți placă, e fantastică.
Care e ?
Imaginează-ți...
îl aducem pe Miles Finch.
Acel Miles Finch ?
Duhul de aur.
A scris mai multe povești clasice decât dr Seuss !
Nu va fi ușor, dar merită încercat.
Voi doi, scriitorii mei cei mai buni, echipa mea de șoc amuzant,
veniți să-mi sugerați ideea să angajez un alt scriitor ?
Da.
Miles Finch !
Îmi place.
Apoi am mers prin cele șapte întinderi ale pădurii de acadele,
am traversat învolburata mare de șerbet...
Ce tare suge !
E minunat !
E formidabil cum...
Suge foarte tare !
Tu cum ai ajuns aici ?
Condamnare la locul de muncă.
Pui sirop în cafea ?
Eu de ce nu m-am gândit, pot încerca și eu ?
- Ești invitatul meu. - Foarte generos din partea ta.
Îmi place siropul.
Ce-mi place...
Știu că sunt ca o placă stricată, dar noi suntem amici.
Ești cel mai bun prieten al meu. Asta ești, prietenul meu.
Știi, Buddy, nimeni de aici nu mă ascultă.
- Am niște idei tare bune. - Te cred.
Știu, te ascult, ai idei grozave.
- Trebuie să merg odată cu valul. - Bravo, mergi cu valul.
- Nu, trebuie să ies din val ! - Și ieși din val.
Tocmai valul m-a adus aici.
Am 26 de ani și n-am realizat nimic.
Ești așa de tânăr...
Tatăl meu a devenit meșter abia la 490 de ani.
La 490 de ani ?
Hai să ne gâdilăm !
Cartea mea favorită este Murăturile lui Gus.
E existențială și totuși e așa accesibilă...
Dle Finch, aici Eugene Dupris.
Sunt emoționat chiar dacă vă vorbesc prin acest telefon.
Miles, ce părere ai, vii mâine aici ?
Mâine vă ofer cinci ore, niciun minut în plus.
E minunat.
Aș dori ca un Mercedes 500 S negru să mă aștepte la aeroport.
Vreau ca temperatura din mașină să fie exact de 22 de grade.
Putem face asta.
Dle Hobbs ? Avem o problemă jos.
- Poftim, cum ați spus ? - Deborah, închide.
Nu mă puneți în așteptare.
Avem o problemă în camera de sortare a corespondenței.
Debra, închide !
- Gata, eu închid ! - Miles !
Mâine sunt acolo. 22 de grade.
Chuck de la corespondență trebuie să vă vorbească.
Ce este, Chuck ?
Ce-i așa important acolo încât trebuia să mă întrerupi ?
Bună.
- Arăți miraculos. - Și tu la fel.
Mulțumesc.
- Ce-ai vrea să facem ? - Am câteva idei.
Trage-o spre tine și ia o sorbitură.
Nu te uita.
Ei bine ?
Are gust de cafea proastă.
Chiar e o cafea proastă.
Ba nu, e cea mai bună cafea din lume.
Secretul e să nu-ți prinzi mâna în ușă !
Și să nu închizi ochii, fiindcă ți se face rău !
Poți să intri când vrei tu !
- Ce faci ? - Țopăi !
Încă unul ! Privește cât e de mare !
Vino cu mine.
Mașinile galbene nu opresc niciodată.
Ăsta e unul mare.
- Îmi pare rău. - Ai ratat !
- Cum adică am ratat ? - Ai ratat.
- Ăsta e Finch. - Miles Finch !
Miles Finch.
În regulă, să-i dăm drumul.
Miles, ne bucurăm că ai venit.
- Eu sunt Walter Hobbs. - Da, să rezolvăm și să începem.
Poftim.
Minunat.
Ce aveți la ora actuală ?
Ne gândeam la ceva de genul următor...
să începem să discutăm despre o micuță roșie.
A dus-o greu la fermă din cauza iepurilor, și...
Fără roșii, prea vulnerabil.
Deja copiii sunt vulnerabili.
- Vedeți ? V-am spus eu... - Și fără ferme.
Toată lumea bagă în față ruralul provincial.
O carte despre o fermă e doar un zgomot difuz.
Dar ce ziceți de asta ?
O tânără familie de sparanghel
e conștientă că miroase ciudat atunci când face pipi.
Se pare că noi avem doar legume.
Timpul ne presează, așa că, dacă aveți ceva...
Am vreo cinci sau șase începuturi grozave.
Am o idee anume care îmi tot obsedează mintea.
E una din acele idei despre care spui... Da !
Grozav, o putem auzi ?
Începem cu prima pagină, imaginați-vă asta...
- Avem... - Tată, sunt îndrăgostit !
Sunt îndrăgostit și nu-mi pasă cine află !
Buddy, nu acum.
Întoarce-te în groapa ta, o să vin eu la tine.
Nu știam că aici lucrează și elfi !
Ești hilar, prietene.
El nu... Reveniți la poveste.
- În legătură cu titlul... - Moșul știe că ai fugit din Atelier ?
Râdem toți de ne prăpădim.
Ai împrumutat un ren ca să ajungi aici ?
Buddy, întoarce-te la subsol.
Ascultă, tăntălăule,
am multe aventuri într-o săptămână decât ai avut tu în întreaga viață.
Am reședințe în Los Angeles, Paris și Veil,
fiecare din ele cu o plasmă de 70 de inci.
Îți sugerez să-ți ștergi rânjetul ăla de pe față
înainte să vin la tine să ți-l șterg eu !
Te simți puternic, amice ? Mai spune-mi o dată că sunt elf !
E un elf furios.
Ia te uită !
Nu eram pregătit pentru asta.
Mai spune-mi o dată că sunt elf !
- Fă-mă elf ! - Ești un elf.
Miles, iartă-mă, se crede elf.
Miles, ascultă-mă !
Probabil era un elf de la Polul Sud.
Cară-te de aici !
- Unde vrei să mă duc ? - Nu-mi pasă unde te duci.
Nu-mi pasă că ești un elf, nu-mi pasă că ești țăcănit,
nu-mi pasă că ești fiul meu !
Cară-te din viața mea, acum !
- Bună, eu sunt. - Emily, nu pot vorbi acum.
Spune-mi cum a decurs întâlnirea.
O să întârzii ceva mai mult.
Să nu stai prea mult, Walter, e Ajunul Crăciunului.
Trebuie să închid, bine ? Te iubesc.
Salută-l pe Buddy.
- Ce-i ? - Walter, am scăpat.
Am găsit asta în sala de ședințe.
- Ce este ? - E agenda lui Miles Finch.
E înțesată de idei geniale.
Privește asta !
Iar cea mai bună idee a lui e o piersică ce trăiește la o fermă.
Ce-i mai vulnerabil ca o piersică ?
- Și ce facem ? - Pornim cu prima idee, e genială.
- Cât timp mai avem ? - Cam 45 de minute.
Să încercăm să finalizăm planșeta poveștii.
- Hai, la treabă ! - Să încercăm.
Nu stați aici ca să creați planșeta, mergeți și creați-o !
Îmi pare rău că v-am stricat viețile
și că am îndesat unsprezece fursecuri în aparatul video.
Locul meu nu-i aici, nu-i nicăieri.
Nu vă voi uita niciodată. Al vostru, iubitor, Buddy.
Salut, Buddy.
Buddy ?
După cum știți, avem nevoie de o mare lansare
ca să repunem compania pe picioare.
Cred că vorbesc în numele tuturor atunci când spun
că trebuie să fie ceva bun.
Înainte de a trece la povestire, dați-mi voie să încep cu coperta.
Imaginați-vă asta...
Tată, trebuie să vorbesc cu tine !
- Michael, ce este ? - Buddy a fugit.
- Cum ? - A scris ceva.
Sunt speriat, tată, a fugit.
Lasă-mă să termin această ședință și ne gândim după aceea, bine ?
La ce să ne gândim ? Buddy ține la toată lumea.
Tu nu ții decât la tine.
Michael...
așteaptă.
Va trebui să reprogramăm asta, dle Greenway.
Nu am timp să reprogramez, trebuie să aud acum.
Băiete, va trebui să mai aștepți.
Nu-i spune fiului meu ce să facă...
Chiar nu putem face asta altă dată, dle Greenway ?
Am zburat până aici ca să aud povestea și asta intenționez.
Va trebui să mai aștepte.
Hobbs, dacă vrei să-ți păstrezi slujba, o să-mi prezinți cartea acum.
Mai du-te dracu.
Da, du-te dracului !
Hobbs !
Hobbs, dacă pleci, ești un om terminat aici!
Ești terminat !
Locul meu nu e nicăieri.
Buddy !
Buddy, unde ești ?
Dii, Prancer !
Sus, Vixen, sus !
Moș Crăciun ?
Haideți, sunteți în stare !
Sus, sus !
Tată !
Michael, unde te duci ?
- Moș Crăciun ! - Înapoi, șmechere !
Îmi sperii renii.
- Buddy, tu ești ? - Ești teafăr ?
Ce mă bucur să te văd !
Crăciunometrul a indicat brusc zero.
Nu mai există spiritul Crăciunului !
Și ca să pună capac, motorul s-a stricat deasupra Vermontului.
Am nevoie de ajutorul unui elf.
Eu nu sunt un elf, Moșule.
Eu nu pot face nimic bine.
Buddy, ești mai elf decât toți cei pe care i-am cunoscut
și singurul în care aveam încredere să-l las să lucreze noaptea la sanie.
Serios ?
Serios.
Vrei să mi-o repari, Buddy ?
Voi încerca, tata m-a învățat.
Mai întâi trebuie să găsești motorul. S-a desprins de sanie, zace pe-acolo.
- Motorul ? - Da, motorul !
Aleargă, Buddy ! Aleargă, elfule !
Mă aflu aici, lângă Central Park, și nu e clar ce s-a petrecut,
dar autoritățile au închis parcul și chiar acum îl eliberează.
Singurul aspect asupra căruia au căzut toți de acord
este faptul că au văzut ceva căzând din cer.
Un martor ocular pretinde că a văzut totul.
Mă plimbam și am văzut acest obiect, de fapt mi l-a arătat fiica mea.
Deci fiica l-a văzut ? Scumpo, ce-ai văzut căzând ?
Era sania Moșului !
Iată, era sania Moșului !
Moș Crăciun e în Manhattan.
Scuze că întrerup legătura, Charlotte,
dar postul nostru tocmai a primit o înregistrare efectuată de un amator
pe care ar fi cazul să o vedeți.
Se pare că un ciudat îmbrăcat ca un elf se plimbă în voie prin Central Park.
Charlotte, nu știu dacă acesta e genul de știri difuzat în Buffalo,
dar aici, la Postul New York One, noutățile au prioritate.
Ce-i asta ?
- L-ați găsit ! - Buddy !
Trebuie să-ți spun ceva.
Nu, Buddy, eu am ceva să-ți spun, chiar acum.
N-am vorbit serios acolo, nici măcar un cuvânt.
Știu că ești puțin...
dezechilibrat din punct de vedere chimic,
dar ai avut dreptate în multe privințe.
Nu doresc să pleci.
Ești fiul meu și te iubesc.
Buddy, tu ce voiai să-mi spui ?
Așa-i ! Vino cu mine.
Mă aflu acum alături de un alt martor ocular,
care are propria versiune despre cele întâmplate.
- Domnule, ce ați văzut ? - Eu cred că ești minunată, Charlotte.
Am văzut ceva prăbușindu-se exact în mijlocul Central Park.
- Ești o știristă grozavă. - Mulțumesc.
Îmi puteți spune mai multe despre obiectul căzut din cer ?
Da, ochii tăi rostesc povestea, asta îmi place, ai o gură grozavă.
Obiectul căzut aici e uimitor, toată lumea parcă a înnebunit.
Conform autorităților, zona a fost eliberată.
Doar rangerii parcului au rămas în incintă.
Aceste forțe sunt bine antrenate, dar arareori au parte de acțiune.
Unii i-au acuzat că sunt prea zeloși atunci când intră în acțiune,
iar tacticile de control ale mulțimii aplicate la concertul Garfunkel din `85
sunt încă sub incidența anchetei.
Știam eu că-l vei găsi, dle elf !
Pune-l repejor la loc, trebuie să plecăm !
Bravo !
Așadar, dumneata ești...?
- Moș Crăciun. - Așa e.
Ești amabil să-i dai asta întâiului tău născut ?
Desigur.
- Iar întâiul meu născut e un elf ? - De fapt, sunt adoptat.
Michael, vrei să-mi deschizi trapa ?
Așa, mulțumesc.
Așadar, tu chiar ești Moș Crăciun ?
Niciodată nu poți fi sigur, copile.
Spune-mi, Michael, ce-ți dorești de Crăciun ?
Mi-am dorit un skateboard.
Parcă nu era un simplu skateboard.
Era un hufboard, privește aici !
Asta scrie aici.
Du-te și vezi !
Ce s-a întâmplat ?
Mi-ai făcut sania să zboare.
Cum adică ?
Înainte să montez turbina cu reacție, zburam doar cu spiritul Crăciunului.
Tu credeai în mine, îmi făceai sania să zboare.
Dacă tu ești adevăratul Moș Crăciun, adu aici niște camere de filmat.
Toată lumea va crede în tine, iar sania ta va zbura, nu ?
Spiritul Crăciunului stă în credință, nu în vedere.
Dacă toată lumea m-ar vedea, totul ar fi pierdut.
Fotografii mă vânează de ani de zile.
Priviți !
O, nu.
Sunt rangerii din Central Park.
Tată, Michael, am un plan.
Așteaptă, Michael ! Lista mea !
Adu-mi lista înapoi imediat !
Dă-mi haina dumitale.
Dna Crăciun mi-a croit-o !
Iată-mă, aici sunt !
Pardon ! Mulțumesc ! Scuzați !
- Autoritățile n-au descoperit vreun ren ?
Nu, nici un ren.
- Nici clopoței de sanie ? - Nici clopoței.
- Elfi ? - Mă scuzați, vă rog.
El e, adevăratul Moș Crăciun !
Sania nu-i zboară fiindcă nimeni nu mai crede în el !
Ai văzut ceva în parc ?
E acolo, Moșul are nevoie să credem în el
Pot dovedi că există, aici am lista lui !
Încă o confirmare că Moșul a fost văzut în această seară.
Avem lista celor cuminți și a celor obraznici.
Lynn Kessler își dorește un set de păpuși Power Puff.
Mark Weber vrea o chitară electrică.
Carolyn Reynold își dorește o păpușă vorbitoare.
Mulțumesc, Buddy.
Dirk Lawson își dorește o zi relaxată la un centru de înfrumusețare.
Trebuie să fiu un alt Dirk Lawson.
Dave Kepler vrea pantofi Nike cu amortizoare de șoc.
Se pare că povestea evoluează...
Avem confirmarea că Moșul a fost văzut,
fiindcă lista lui se află chiar aici.
Pe tine cum te cheamă ?
Sunt Charlotte Denon, de la New York One.
Charlotte Denon își dorește un inel de logodnă de la Tiffany,
iar iubitul ei
să nu mai stea pe gânduri și s-o ceară odată !
Avem energie !
Charlotte !
Charlotte ?
Reporniți camerele de filmat !
- Cine te-a învățat să spui asta ? - Adevăratul Moș Crăciun.
Trebuie să reporniți camerele, are nevoie de ajutorul nostru !
- Michael, ești bine ? - Da, sunt bine.
Dar Buddy are nevoie de ajutorul nostru,
sania Moșului nu mai zboară fiindcă nu mai există spiritul Crăciunului.
- Michael ! - Mamă !
Michael !
Ești bine ?
Sunt bine.
Cel mai bine împarți a Crăciunului bucurie,
când cânți foarte tare și cu multă veselie.
Buddy, trebuie să plecăm, urcă acum !
Moșule, încă n-am terminat cu motorul !
Nu mai pot aștepta !
- Dii, Dancer ! Dii, Prancer ! - N-am terminat cu motorul !
E în regulă, pornește, te ajung din urmă !
- Să știi că Buddy n-a mințit. - Crăciun fericit !
- Moșule, nu pot ! - Nu te mai prosti, urcă odată !
Moșule, de ce ne urmăresc ?
I-am trecut pe lista obraznicilor și nu mi-au iertat-o niciodată !
Mai bine fiți atenți Mai bine n-ați plânge
Mai bine fiți isteți Și vă spun eu de ce
Moș Crăciun sosește în oraș.
Sus, sus !
Buddy, ne mai trebuie energie, altfel ne vom prăbuși !
El face o listă O verifică temeinic
Va ști cine-i cuminte și cine-i obraznic
Moș Crăciun sosește în oraș
Te vede când adormi
Și știe când ești treaz
Știe când ești obraznic
Așa că fiți cuminți
Mai bine fiți atenți Mai bine n-ați plânge
Mai bine fiți isteți Și vă spun eu de ce
Moș Crăciun sosește în oraș.
Dii, Dancer !
Trage tare, Dasher !
Sunt prea bătrân pentru meseria asta.
Acum !
Motorul s-a dus !
Ne-am ars !
Deocamdată nici urmă de Moș Crăciun,
dar colinde spontane au izbucnit aici, în față la Central Park.
Să le ascultăm.
Te vede când adormi Și știe că ești treaz
Știe când ești obraznic Așa că fiți cuminți
Mai bine fiți atenți Mai bine n-ați plânge
Mai bine fiți isteți Și vă spun eu de ce
Moș Crăciun sosește în oraș.
Încă puțin !
- Stai puțin... tu nu cânți. - Ba da, cânt.
Ba nu, miști doar buzele.
Moșule !
- Michael, și de ce-i așa important ? - Tată ?
Moș Crăciun sosește în oraș !
Așa, frumoșii mei !
La revedere !
Exact ca pe vremuri !
Charlotte ?
Nu vom ști niciodată ce s-a întâmplat în acest Ajun
în Central Park.
Crăciun fericit !
Și astfel, cu puțin ajutor, Buddy a reușit să salveze Crăciunul,
iar spiritul său i-a salvat și pe alții.
Pe vechii prieteni să nu-i uităm
Și de ei să ne amintim...
Pe vechii prieteni să nu-i uităm...
Walter și-a înființat propria editură.
Prima sa carte a fost scrisă
de un apreciat autor de literatură pentru copii.
Cartea s-a numit Elful,
o poveste de ficțiune despre Buddy, un elf adoptat
care a fost crescut la Polul Nord,
a venit în New York, a mâncat spaghete,
a lucrat într-o strălucitoare cameră de sortare a corespondenței,
iar în cele din urmă a salvat Crăciunul.
Am străbătut cele șapte întinderi împădurite cu acadele,
am trecut învolburata mare de șerbet,
iar apoi am trecut prin tunelul Lincoln.
Cât despre mine, nu mă pot plânge,
Buddy mă mai vizitează câteodată.
Mulțumesc, Jovie, ești o dulce.
Cu multă plăcere, tată elf.
Vino încoace, mititelule.
Tatăl elf vrea să te vadă.
Buddy !
SFÂRȘIT