E AL PATRULEA AN AL MARII RECESIUNI.
PENTRU JOHN DILLINGER, ALVIN KARPIS ȘI BABY FACE NELSON
ESTE EPOCA DE AUR A JAFURILOR BANCARE...
PENITENCIARUL DIN STATUL INDIANA, MICHIGAN, INDIANA
Coboară.
Haide.
Până în capăt și stați jos.
N-o lălăiți. Mișcați-vă !
MEYER THREAD CO. Fir dublu superfin Gretna
Alinierea ! Alinierea !
Capul plecat !
- Alinierea ! - Sunteți gata ? Haideți.
Haideți.
Mergem la vestiare.
Hai, mergeți.
Te cunosc.
Doar ce-ai fost eliberat condiționat. N-ai rezistat prea mult.
- Când a fost asta ? - Acum opt săptămâni.
Am făcut nouă ani.
- John. John Dillinger. - Exact.
Prietenii îmi spun John.
Dar un ticălos ca tine ar face bine să mi se adreseze cu "domnul Dillinger".
Deschideți ! Sau vă spulber !
La perete.
Jos hainele, acum !
- Ai reușit, puștiule. - Sigur, Walter.
- Dă-mi naibii haina. - Red !
Haide. Mai repede !
Te holbezi la mine, ticălosule ?
- Termină, Shouse ! - Shouse !
Închideți-i pe toți !
Aduceți-i din curte !
Uitați-i !
Walter ! Haide.
Walter Dietrich e mort din cauza ta.
Ticălosul de gardian n-a ascultat.
- Homer. - Aranjează-l, Johnny.
- Pete. - E decizia ta.
Cât de departe e ferma ?
La 5,1 km.
Suntem gata !
Bine. Hai să mergem !
Arde astea, bine, iubito ?
- Mersi că ne-ai scăpat, Red. - A fost planul lui Johnny.
Da, dar mersi.
Ia-mă cu tine, domnule.
Nu pot, draga mea. Îmi pare rău.
Bun venit înapoi, Pete.
Hai la Chicago să facem niște bani.
Floyd, oprește-te !
Melvin, ai grijă !
Pretty Boy Floyd, ești arestat.
Sunt Charles. Charles Floyd.
- Cine ești ? - Melvin Purvis, Biroul de Investigații.
Unde e prietenul tău, Harry Campbell ?
Cred că tocmai m-ai omorât.
Așa că poți să putrezești în iad.
Sport.
- Red, sună-l pe Oscar. - Bine.
- Bună, păpușă. - Hai să schimbăm mașinile.
- Să-l folosim pe Berman ? - Da. Ia un Plymouth și un Essex.
Unde sunt celelalte fete ?
- Ai dat de Marty ? - Sigur.
- Ce faceți, domnule Johnny ? - Grozav, Sport.
Arcul principal e prea strâns. S-a blocat de două ori.
Am tăiat o buclă.
- Și fuge în dreapta, sus. - Lărgesc orificiul.
- Bună, Red. - Bună, Harry.
Harry, el e Pete. Pete, Harry Berman.
Salut, Pete.
- Deci ce avem ? - Două de opt cilindri.
Le-am lărgit. Chiar eu am refăcut carburatoarele.
Sunt mașini foarte rapide. Mașini de muncă ideale pentru niște domni.
- Johnny, ce faci ? - Bine.
Marty,
spune-mi că eu și băieții mei suntem în regulă.
Cât stai în estul Chicago-ului, ai un adăpost oricând vrei.
Restul mălaiului e aici.
Bună, Anna.
Am deschis în Chicago, pe Halstead. Treci să vezi fetele.
Ce mai faci ?
La podea ! Haideți ! La podea ! Acum !
Hai să jucăm un joc, domnule președinte. Se numește "Rotește discul".
Tu, mâinile sus ! Și tu, stai jos !
La podea !
Relaxează-te, tataie.
Deschide-l.
Golește-l ! Mișcă-te !
E unul din astea.
Poți să fii un erou mort sau un laș viu.
Deschide-l.
Mâinile sus !
- Golește-l ! - Stai jos !
Împinge-i spre mine !
Nu mișca !
Avem musafiri !
Dă-te de-acolo !
Ia-i de-aici. Suntem aici pentru banii băncii, nu ai tăi.
- Mișcă de-acolo, am spus ! - De ce ?
Vino încoace, soro. Hai să facem o plimbare.
- Tu, șterge-o. - Și tu, soro.
Vino încoace.
Poftim, păpușă. Ceva care să-ți amintească de mine.
Când nu fac asta, caut talente pentru filme.
Chiar ?
- Luați-vă de mâini. - O să înghețăm aici !
Nu. O să vă eliberați în vreo 10 minute.
De ce avem nevoie de asta ?
Delincvenții fug cu mașini rapide peste granița statală,
deoarece nu există o forță federală care să-i oprească.
După mine, Biroul tău vrea să cheltuiască mai mulți bani
ca să prindă escrocii decât au furat ei.
Ridicol. Biroul a prins
răpitori și jefuitori de bănci...
Zău ?
Câți ai prins ?
Am arestat și am dat în judecată 213 infractori căutați.
Nu, tu, domnule director Hoover. Câți ?
Ca director, eu administrez.
Câți ai arestat personal ?
N-am arestat niciodată pe nimeni.
N-ai arestat pe nimeni...
- Nu, sunt un administrator. - Fără experiență pe teren.
Ești șocant de necalificat, nu-i așa, domnule ?
N-ai condus
nicio anchetă penală pe teren în viața ta.
Cred că ești un paravan.
Cred că bravura ta, ca om al legii, e un mit
creat de publicitatea domnului Suydam, publicistul tău.
Legiuitorii. Oamenii-G. Îți dai aere de țar ?
- Ești de nestăpânit. - Crima e de nestăpânit.
Dacă țara are nevoie de Biroul ăsta, ești tu omul potrivit să-l conducă ?
N-am să fiu judecat de o parodie de tribunal al unor politicieni venali.
Mărirea alocației se refuză.
Zi-i asta lui Walter Winchell.
McKellar e un primitiv pornit să mă distrugă, din răzbunare.
N-o să ne batem cu el în sala de consiliu,
ci pe prima pagină.
Unde e John Dillinger ?
J. EDGAR HOOVER DIRECTOR - BIROUL DE INVESTIGAȚII
- Agent Purvis, felicitări. - Mulțumesc, domnule.
- Pot întreba pentru ce ? - Îl așteaptă.
El e Henry Suydam, expertul nostru în relațiile cu presa.
Felicitări pentru Pretty Boy Floyd. Ai recunoștința mea personală.
Doi, ești de-acum
agentul special responsabil cu Biroul din Chicago.
- Te simți în stare de asta ? - Absolut, domnule.
Bună ziua, domnilor.
Astăzi declar primul război împotriva criminalității din Statele Unite ale Americii.
Vi-l prezint pe unul dintre cei mai buni oameni ai noștri, agentul Melvin Purvis.
El va răspunde de biroul din Chicago,
centrul valului de criminalitate care mătură America.
Sarcina sa e să-l prindă pe Inamicul public numărul 1 John Dillinger.
Spune câteva cuvinte.
Domnule Purvis, cum l-ați prins pe Pretty Boy Floyd ?
Într-o livadă de mere.
Domnule Tolson, spune-i că dacă are nevoie de ceva, îi dai.
Și spune-i că-mi poate spune J.E.
Lumea spune că Dillinger e mult mai deștept și mai rezistent.
Chiar și-așa, îl vom prinde.
De ce sunteți așa de sigur ?
- Avem două lucruri în plus. - Ce anume ?
Tehnicile moderne ale Biroului de a combate științific criminalitatea
și conducerea vizionară a directorului nostru, J. Edgar Hoover.
Tipa de-acolo se uită la mine. Mă place.
Ce faci, scumpo ?
- Alvin. - Mă bucur să te văd.
- Ce mai faci ? - Homer. Pete.
Eu, Freddie și Dock vrem să răpim un tip.
Un bancher din St. Paul, Ed Bremer. Ne mai trebuie oameni.
Nu-mi plac răpirile.
E tot mai greu să jefuiești bănci.
Publicului nu-i plac răpirile.
Cui îi pasă de public ?
Mie. Mă ascund printre ei. Trebuie să ne pese de ce cred.
Mai vizăm un tren poștal.
Apropo, dacă cineva ar fi umflat, cine știe învârtelile ?
Un avocat din sindicat, Piquett. Louis Piquett. Toți îl folosim.
Ce e cu trenul ăsta ?
Ne mai trebuie doi-trei oameni de încredere ca să-l jefuim.
Cam 1.700.000 dolari. E transportul Rezervei Federale.
E o pradă după care te faci pierdut.
Unde o să te duci ?
Nu știu. Brazilia sau Cuba. Îmi place Plaja Varadero.
Tu ?
N-am planuri.
Ar trebui să ai.
Ce facem nu ține la nesfârșit.
Ne simțim prea bine azi. Nu ne gândim la ziua de mâine.
Ține-mă minte cu trenul. Mersi.
Știi cât au scos luându-l pe Hamm Brewery ăla ?
- 100.000 dolari. - Ușurel, Homer.
Haideți la bar.
Am convins trei dame că e localul meu.
Pa.
Homer e destul de stabil ?
E bine.
Walter Dietrich avea o regulă: nu lucra niciodată cu oameni disperați.
Și eu am o regulă: ferește-te de femei.
Fără femei, e ca la zdup.
De-asta s-au inventat curvele.
- Bună, Anna. - Ce faci, voinicule ?
- Ea cine e ? - Veronica.
Veronica, Red.
- Bună, Johnny. - Bună, Anna.
Nu știu de ce l-ai trimis pe ăla la plimbare,
dar mă bucur nespus că ai făcut-o.
- Cum te cheamă ? - Billie Frechette.
- Pot să-ți iau ceva de băut ? - Bine.
Ai un nume ?
Da.
- Jack. - Dansezi, Jack ?
Nu știu cum.
Vino.
Cum de nu știi să dansezi ?
Frechette.
E franțuzesc ?
După tată. Are un "e" la sfârșit.
E un dans pe doi timpi.
Mierlă
Acolo unde mă așteaptă cineva
Zahărul e dulce, ca și el
Tăticul e francez. Ce e de partea cealaltă ?
Mama e indiancă Menominee.
Majorității bărbaților nu le place asta.
Eu nu-s majoritatea bărbaților.
Am lucrat la masa de joc și la garderoba Clubului Steuben.
Tu ce faci ?
Recuperez.
Întâlnesc pe cineva ca tine,
brunetă și frumoasă,
ca pasărea din cântec.
Adio, mierlă
Nimeni de aici nu mă poate iubi
Sau înțelege
Ți-e frig ?
Cu ce anume te ocupi ?
Sunt John Dillinger. Jefuiesc bănci.
Acolo-și țin banii toți oamenii de aici.
De ce mi-ai spus asta ?
- Ai fi putut inventa ceva. - N-am să te mint.
E un lucru serios să-l spui unei fete abia întâlnite.
- Te cunosc. - Ei bine, eu nu te cunosc.
N-am fost nicăieri.
Unele locuri în care am fost eu nu-s așa atrăgătoare.
Acolo unde mă duc e mult mai bine.
Vrei să vii ?
Măi, ce grăbit ești !
Dacă ai vedea ce văd eu, și tu te-ai grăbi.
La mine se uită de data asta.
Ești frumoasă.
Nu-s obișnuiți să aibă în restaurant o fată
într-o rochie de 3 dolari.
Ascultă, păpușă.
Lor le pasă de unde se trage lumea.
Important e unde vor ajunge.
Și tu unde vei ajunge ?
Oriunde vreau.
Hai să plecăm de-aici.
Johnny !
Așteaptă-mă afară.
Gil.
De când am ieșit, am lucrat pentru Frank Nitti.
Ăștia au legături cu toată lumea.
Arată ca un bărbier.
Phil D'Andrea. De câte ori citesc despre unul dintre jafurile tale,
când le dai clienților banii înapoi, mor de râs.
Dacă ai nevoie de ceva, zi-i lui Gilbert. El știe cum să mă găsească.
Mulțumesc.
- Unde s-a dus fata aia ? - Nu știu.
A luat un taxi.
Aici Lowell Thomas. În Virginia, Carnegie Coal susține că
greva minerilor e influență comunistă.
În Racine, Wisconsin, după ce a jefuit banca American Trust,
Inamicul public numărul 1, John Dillinger, hoinărește liber,
urmărit de copoii justițiari.
În Geneva, Liga Națiunilor a votat acceptarea URSS ca stat membru.
Conform funcționarei bancare Barbara Patzke, asta e haina lui Dillinger.
Făcută de Shragge Quality din St. Louis.
Pretul: 35 de dolari. Stofă anti-vânt. Cusătură fină.
Mulțumesc, agent Baum.
Agenții din birourile noastre din toată țara
identifică fiecare magazin din SUA care a vândut acest articol.
Apoi vom interoga toți asociații lui
din locurile unde s-a vândut haina.
A fost undeva.
I s-a făcut frig. A cumpărat o haină.
Doar dacă nu era în trecere
și poposise în apropiere. Dacă se întoarce, noi vom fi acolo.
Prin astfel de metode îl va prinde Biroul pe John Dillinger.
Doris, contactează, te rog,
operatorii telefonici din Chicago. Sunt șase.
Cere întâlniri pentru mine și Carter Baum.
Domnilor,
în curând veți primi mitraliere Thompson, puști automate
și pușca semi-automată Winchester 351.
Urmărim niște criminali înrăiți. Vor fi periculoși.
Cei care nu sunt pregătiți pentru asta, ar trebui să plece.
Și, dacă pleacă cineva, îl rog să plece acum.
E o convorbire telefonică de acum 27 de minute, de la o reprezentanță auto.
Harry Berman.
Când o lași, lasă cheile pe podea.
Am un DeSoto.
Interiorul nu e bun.
- Cum am ajuns la Berman ? - După haina lui Dillinger.
Haina a fost cumpărată de lângă reprezentanța lui Berman.
Berman a furnizat mașini Sindicatului de pe vremea lui Capone.
Când Dillinger a cumpărat haina, era la Berman să schimbe mașina.
Când vin să lase DeSoto, o urmărim.
Vreau oameni pentru asta, non-stop.
- Să vă iau haina, domnule ? - Da, mulțumesc.
- Ai fugit. - M-ai lăsat pe trotuar.
Dacă e să fii iubita mea,
trebuie să juri că n-o să mai faci asta.
- Nu sunt iubita ta. - Pardesiul maro.
Și nu spun asta.
- Aștept. - Și eu.
"N-o să mai fug niciodată." Spune cuvintele.
- Nu. - Haina mea.
Eu îți promit că n-o să fug.
Eu vreau să fug de-aici, așa că...
Fă pași, amice. Păstrează restul.
Nu mai iei hainele și pălăriile nimănui.
- De ce ai făcut asta ? - Pentru că ești cu mine acum.
Nu știu nimic despre tine.
Am crescut la o fermă din Mooresville, Indiana.
Mama a murit când aveam 3 ani.
Tata mă bătea, că nu știa să mă crească.
Îmi plac baseball-ul, filmele, hainele bune, mașinile rapide, whisky-ul și tu.
Ce altceva mai trebuie să știi ?
Ia loc.
- Stai de mult aici ? - Da.
De ieri.
Ți-am luat ceva.
Când eram mică,
ne-am mutat în rezervația din Flandreau, pentru că tata murise.
În Flandreau, nu se întâmpla niciodată nimic.
La 13 ani, ne-am mutat în Milwaukee, la mătușa Ines.
Aveam mulți prieteni indieni,
mergeam pe la biserici și puneam în scenă piese.
Nimic palpitant nu se întâmpla nici acolo.
Așa că n-am fost nicăieri și n-am făcut nimic, doar am venit la Chicago
ca să-mi croiesc un drum.
Ai bagajele făcute.
Ei bine, iubito,
te iau cu mine.
Și o să începi o viață nouă, palpitantă.
Și tu ce vrei ?
Totul.
Acum.
Purvis.
Berman a lăsat DeSoto-ul la Apartamentele Sherone.
Niște bărbați intră și ies dintr-un apartament închiriat domnișoarei Vi Scott.
Au valize grele. Unul arată ca Dillinger.
- Unde sunt oamenii tăi ? - În mașini, pe Clarendon și Wilson.
Blochează mașinile de pe alee ? Cine are în vizor DeSoto-ul ?
Ei știu că suntem aici ?
- Se precipită ? - Nu.
Carter,
fii cu ochii pe DeSoto de acolo.
Barton, tu vii cu mine.
Da ?
Sunt agentul special Melvin Purvis, domnișoară Scott.
- Sunteți singură aici ? - Nu, cu logodnicul.
- Cum îl cheamă ? - Leonard McHenry.
- Putem intra ? - Vă rog.
Nu sunt în pericol, dar intrați.
S-a întâmplat ceva ?
Aveți vreun act ?
Da, sigur.
Iubito, îmi aduci permisul ? E în buzunarul de la haină.
Te cunosc pe tine.
Ești...
Ești Melvin Purvis. Nu ?
Ți-am văzut poza.
Cu ce te ocupi, Leonard ?
Călătoresc în pantofi de damă.
Arată-i, iubito.
Drăguți, nu ?
Cină plăcută în continuare, domnule McHenry.
- Mersi. - Noapte bună.
Nu intră și nu iese nimeni. Îi chem pe ceilalți. Stai aici.
Păzește ușa.
Adu oamenii de pe Sheridan.
Biroul de Investigații. Cum te cheamă ?
Vrei să-mi știi numele ?
Haide.
Baum, fii cu ochii pe alee.
Barton.
Unde e ?
O iau spre est !
- Cine e în mașina din drum ? - Noi eram.
Am auzit focuri de armă și am venit aici.
Cine era ? Dillinger ?
Cel care ne-a scăpat nu era John Dillinger.
Ci Baby Face Nelson.
La podea ! Acum !
Lângă peretele ăla !
- Hai. Toți. - Ăsta e un jaf ! Sus !
Mâinile sus !
- La podea, acum ! - Să le văd, sus !
Clienți, stați calmi. Nu vă mișcați.
Hei ! Tu ! Sus !
- Mâinile sus ! - Mișcă-te ! Golește-l !
John Dillinger a jefuit o bancă de 74.000 dolari, iar tu nu l-ai arestat pe Nelson.
Îmi asum întreaga responsabilitate.
Și aș vrea să fac o cerere.
Să transferăm oameni calificați,
ca să mărim personalul în Chicago.
Sunt câțiva foști oameni ai legii din Texas și Oklahoma la biroul din Dallas.
Am crezut că ai înțeles ce clădesc.
O echipă modernă de tineri profesioniști, dintre cei mai buni.
Mă tem că soiul nostru nu e în stare să facă treaba.
- Scuză-mă, nu te aud. - Soiul nostru nu e în stare să facă treaba.
Nu te aud.
Soiul nostru nu e în stare să facă treaba.
Fără ajutoare calificate,
va trebui să demisionez.
Altfel, îmi duc oamenii la măcel.
Te va suna domnul Tolson, domnule agent Purvis.
- A spus cum arăta ? - Nu.
- Aveți nevoie de ajutor, domnilor ? - Nu, mulțumim.
- Lustruiește-i. - Bună dimineața.
- Ce faceți ? - Bine.
Agentul Winstead ?
- Exact. - Îmi pare bine.
Bun venit la Chicago. Avem multă treabă cu domnul Dillinger.
- Altă dată. - Mulțumesc, domnule.
Bună seara.
Pune-l pe Johnny Patton în față pe celelalte patru piste.
- E cald afară, nu ? - Da, Frank.
De când m-au împușcat jegoșii ăia, nu mă mai încălzesc.
- Ce ? - Sunt niște oameni din Chicago acolo.
Johnny.
Ce zici, ne întâlnim în Tucson în jur de 25 ?
Am citit una azi, în ziarul din Indiana: "Căutat John Dillinger, mort sau mort."
Știu că am epuizat Midwest-ul.
Ce e ?
Vino la Colonial în seara asta. E localul nostru. Ești invitatul meu.
Cele mai bune fripturi din Miami.
- N-o să ne pozezi, nu ? - Nu.
Bine, venim.
Mersi că m-ai luat în călătoria asta.
Te duci undeva, păpușă ? Mă duc eu ?
- Nu. - Nu glumi cu glumețul.
Atunci nu mă lua de proastă.
Știm amândoi că tot la vestiar o să ajung,
- într-un fel sau altul. - Ce înseamnă asta ?
Tu nu te gândești dincolo de ziua de azi sau de mâine și, până la urmă,
o să te prindă sau o să te omoare și eu nu vreau să fiu de față.
- Cine ți-a dat o bilă de cristal ? - N-am nevoie de una.
Întreabă-l pe Homer.
- Ce ? - De gluma lui, "mort sau mort."
Nu te duci nicăieri, auzi ?
O să mor de bătrânețe, în brațele tale.
Suntem prea buni pentru ei.
Nu sunt destul de duri, de deștepți sau de rapizi.
Jefuiesc ce bancă vreau, când vreau. Ei trebuie să fie la toate tot timpul.
De-aia suntem deasupra lumii.
Nimeni nu poate pune mâna pe noi.
Nu.
Nu mă duc nicăieri. Și nici tu.
Ce zici de asta ?
Bună, oameni buni.
Bună ziua. Avem o rezervare pentru domnul și doamna Sullivan.
Pot să trimit sus niște sandvișuri și bere.
Ar fi minunat.
Niște prieteni ar trebui să fie deja aici, J.C. Davies și domnul Clark.
Au ieșit la cumpărături, cred.
Le spun că ați venit când se întorc.
- Ascensorul e acolo. - Mulțumesc.
Cred că ți-ar prinde bine puțină companie.
Ce-ar fi dacă eu și prietenul meu, prințul Albert, ți-am face o vizită ?
Treceți încoace amândoi.
Johnny ! Johnny !
Puneți ceva pe dv., domnișoară.
Ce naiba s-a întâmplat, băieți ?
Incendiu la hotel.
Pompierii ne-au găsit armele. Au chemat copoii.
- Unde vă duc ? - Suntem duși la Ohio.
Unde e Billie ?
Iubita ta a fost suită într-un autocar spre Chicago. N-o reținem.
Pe aici.
Măi, măi...
Iată-l pe cel care l-a omorât pe Pretty Boy Floyd.
Bine că era drăguț, că isteț nu era sigur.
Spune-mi, domnule Purvis.
Omul pe care l-ai omorât la Apartamentele Sherone...
Ziarele spun că l-ai găsit viu.
E privirea, nu ?
Se uită la tine, chiar înainte să moară.
Și, după aia, pier în nimicnicie.
Asta o să te țină treaz nopțile.
Și pe tine ce te ține treaz nopțile, domnule Dillinger ?
Cafeaua.
Pari un om sigur pe tine, domnule Purvis. Ai câteva calități.
Ești probabil bunicel de la distanță,
mai ales când ești în superioritate numerică.
Dar de aproape, față în față,
când cineva urmează să moară aici și acum ?
Eu sunt obișnuit cu asta.
Tu ?
La revedere, domnule Dillinger.
Ne vedem mai încolo.
Nu, nu cred.
O să mai ieși dintr-o celulă de închisoare când te executăm.
Ei, mai vedem noi.
Ar trebui să-ți schimbi meseria.
Glumeam doar.
Am să vă las să mă tineți aici o vreme.
Ne-ar plăcea asta, Johnny, dar nu te acomoda prea tare.
O să te mute.
- Unde ? - În Indiana.
De ce ?
N-am absolut nimic de făcut în Indiana.
E aici.
Înapoi, băieți. Înapoi.
Îl luăm noi acum. Scoateți-i cătușele.
Te bucuri să vezi din nou Indiana ?
La fel de mult cât se bucură Indiana să mă vadă.
Tu ai băgat armele în penitenciar
pentru evadarea de pe 26 septembrie ?
Acum ești prea curios, amice.
Luați-l de după umăr pe Dillinger.
Când ai fost ultima oară în Mooresville ?
Acum zece ani.
Eram un băiat sălbatic și nesăbuit.
Am jefuit un aprozar.
N-ar fi trebuit, pentru că domnul Morgan era un om bun.
M-au condamnat la zece ani de închisoare pentru un furt de 50 dolari.
La închisoare, am întâlnit mulți băieți de treabă.
Așa că, da,
am ajutat la evadarea din Michigan City. De ce nu ?
Sunt loial prietenilor mei și ei îmi sunt loiali mie.
Cât durează să golești o bancă ?
Un minut și 40 de secunde.
Fix.
Hai să mergem.
Domnule Johnny, avocatul dv. e aici.
Ești foarte recomandat de Alvin Karpis.
La audiere, vor încerca să mă transfere la penitenciarul de stat.
Ce poți face pentru mine ?
La ce te gândești ?
La scaunul electric.
Domnule judecător, va fi audierea asta în conformitate cu legile națiunii,
sau statul are voie să instige o atmosferă prejudicioasă ?
Plutește în aer o ranchiună sângeroasă de răutate intolerantă !
Zăngănitul cătușelor ne amintește
de temnițele țarilor,
nu de libertatea unei Curți americane.
Cer Curții să i se scoată cătușele.
Acesta e un om foarte periculos, domnule judecător.
Răspund de paza lui.
Ești avocat ? Cu ce drept te adresezi tu Curții ?
Bine. Scoateți cătușele prizonierului.
Domnule judecător, am vrea să mutăm prizonierul.
Numai penitenciarul din Indiana
poate garanta că domnul Dillinger nu va evada.
- Doamnă șerif Holley. - Sunt de acord.
Eu cred că asta e o închisoare bună.
Ce e în neregulă cu ea ?
Nimic. E cea mai sigură închisoare din Indiana.
Bănuiam eu. Dar nu vreau s-o stânjenesc pe doamna Holley.
Îmi dau seama că e femeie și că se teme de o evadare.
Nu mă tem.
Pot să am grijă de John Dillinger și de orice alt prizonier.
Bine.
- Dillinger va rămâne aici. - Mulțumesc, domnule judecător.
Apărarea va avea nevoie de patru luni pentru pregătire.
Ar trebui să vă ia zece zile.
Un proces peste zece zile ar însemna linșarea acestui tânăr.
Există o lege contra.
- Există una și contra crimei ! - Atunci vedeți legea.
Sau puneți-l pe Dillinger la zid și împușcați-l. Pur și simplu.
Nu irosiți banii Curții cu bătaia asta de joc.
Liniștiți-vă.
Cer scuze Curții.
Eu și Bob ne respectăm foarte mult.
Ai grijă sau o să te ia și pe tine de după umăr.
Procesul începe într-o lună, pe 12 martie.
Bravo, domnule avocat.
Hei, Cahoon !
Vino încoace un pic.
Haide, Sam.
Eu și cu tine plecăm de-aici.
Strigă-l pe Bryant.
Bryant !
Strigă-l pe Max.
Te omor, dacă e nevoie. Să nu crezi că n-am s-o fac.
Deschideți !
Îl ciuruiesc chiar aici.
Deschide seiful cu arme. Hai ! Deschide-l !
- Închide-l pe gardian. - Ăla nu era real, nu ?
Haide.
- Mâinile sus ! - Care e cea mai rapidă mașină ?
Fordul de-acolo. E noul V-8.
O luăm pe aia. Hai.
Aia e mașina personală a șerifului Lillian Holley.
Bine.
Domnule Youngblood, acum e liber ?
Da.
Bine, atunci.
Hai, amice.
Trebuie să te relaxezi un pic.
Știi versurile de la The Last Round-Up ?
Mișcați-vă, vițelușilor Mișcați-vă
Mă duc la ultima întâlnire
- Cum s-a purtat ? Era vesel ? - Da. A cântat o parte din drum.
Mișcați-vă, vițelușilor Mișcați-vă
În Washington, președintele Roosevelt a spus:
"John Dillinger face de râs sistemul de justiție din această țară."
Decesul domnului John J. McGraw, managerul de-o viață...
Bună, păpușă, eu sunt.
- Nu pot vorbi mult. Ești bine ? - Da.
Am auzit la radio. Tu ?
Da, sunt bine.
Nu veni la Chicago, Johnny.
Ce înseamnă asta ?
N-am spus că o să am grijă de tine ?
- Ba da. - Atunci asta am să fac.
Știi asta, nu ?
Da.
Cred că sunt urmărită.
Vin să te iau și să am grijă de tine.
Iubitule, nu veni la Chicago !
Spune-mi că știi asta.
Spune-o.
Știu că o să ai grijă de mine.
Te iubesc.
Mai devreme sau mai târziu,
ea se va duce la el
sau va veni el după ea.
- Bună, Sport ! - Domnule Johnny, stați acolo.
Nu mai puteți sta aici, domnule Johnny.
Cine spune ?
Sport urmează ordine. Și eu la fel. S-au gândit că o să vii aici.
Nu înțeleg.
- Vorbește cu prietenul tău, Gilbert. - Despre ce ?
Trebuie să vorbești cu Gilbert Catena.
Hai, plecați de-aici ! Ștergeți-o ! Valea !
Preșul de bun venit nu era afară.
Îți tot aud numele. O dată te întreb.
Și tocmai am făcut-o.
- L-a văzut cineva intrând ? - Nu cred.
Vrei să știi dacă suntem înarmați ?
Suntem înarmați.
Calmați-vă.
Calmați-vă, calmați-vă.
Hei, înapoi la muncă.
- Care e treaba, Phil ? - Uită-te în jur. Ce vezi ?
- Niște telefoane. - Vezi bani.
Luna trecută, serviciile independente de telegrafie
au spus caselor de pariuri cine a câștigat la Sportsman's Park.
300 în toată țara. Acum nu mai e decât una, a noastră.
Pe 23 octombrie, ai jefuit o bancă în Green Castle, Indiana.
Ai fugit cu 74.802 dolari.
Ai crezut că e o pradă mare. Telefoanele fac banii ăștia zilnic.
Și sunt făcuți zi de zi.
Un râu de bani care se adâncește și se lărgește,
săptămână după săptămână, lună de lună și se scurge direct la noi.
- Dacă nu intră poliția pe ușă. - Și o plătești să n-o facă.
Exact.
Dacă nu ești tu prin preajmă.
Că atunci trebuie să intre pe ușa aia.
- Ce-ți spune asta ? - Că sunt celebru.
Spune că dăunezi afacerilor.
Așa că sindicatul are o politică nouă.
Toți cei ca tine, Karpis, Nelson, Campbell...
Nu vă mai spălăm banii.
Nu vă mai ascundem în bordelurile noastre.
Adio armurieri, doctori, adăposturi. Ai înțeles ?
Ai nevoie de ceva ajutor ?
Noroc.
Hamilton are o soră de 34 de ani în Detroit. Aresteaz-o.
Arestează toți asociații lui Dillinger, doctorii, rudele...
Mama lui Pierpont e în Indianapolis. Familia lui Dillinger e în Mooresville.
Îi bănuim că-i ascund.
Familia lui Hamilton n-a mai primit vești de la Red de ani de zile.
Convinge-i să afle.
Creează informatori.
Suspecții trebuie interogați fără menajamente, neîncetat,
fără sentimentalisme învechite.
Asta e era modernă. Facem istorie.
la inițiativă directă și expeditivă.
Cum se spune în Italia azi: "Fără mănuși."
Ne-am înțeles ?
Ce tineri de nădejde. Cum te cheamă ?
Harris.
Oamenii-G au ridicat mănușa
aruncată de proscriși și criminali nesăbuiți.
Și acești tineri combatanți ai crimei,
acești Oameni-G, fiecare din ei, au împiedicat infracțiuni,
prevenind o nouă înscriere pe lista neagră a faptelor criminale.
Astăzi, îi răsplătesc cu medalii.
Prietenul meu Harris e primul. Bravo, fiule.
Știi să evaluezi o pradă de n-ai treabă, Tommy.
Dar nu-mi place Baby Face Nelson.
L-ai înțeles greșit. Te admiră foarte mult.
Toată țara te crede un erou.
- Unde e banca ? - În Sioux Falls.
Nelson spune că sunt 800.000 dolari acolo.
Ne-a găsit un locșor drăguț unde să ne ascundem până se calmează apele.
El de ce e aici ?
John, trebuie să fim toți prieteni, altfel asta n-o să meargă.
Ți-a spus Red. După bancă, îi scăpăm pe Pierpont și Makley.
E nevoie de multe plănuiri.
Da. Și ?
... și Inamicul public numărul 1, John Dillinger.
S-ar putea să stea printre voi.
S-ar putea să fie pe rândul vostru.
Uitați-vă în dreapta voastră.
Și în stânga voastră.
Dacă-i vedeți, sunați la Biroul de Investigații sau la poliția locală.
ETIOPIA
După bancă, o să ne gândim dacă-i putem ajuta să evadeze, bine ?
Bine.
"Nu lucra cu oameni pe care nu-i cunoști
"și nu lucra când ești disperat." Walter Dietrich.
Walter a uitat.
Atunci când ești disperat, nu ai încotro.
Am omorât unul !
Ce faceți ? Mâinile sus !
Hai, dulceață, dă-i drumul.
Unde sunt banii după care am venit ?
- Deschide ușa. - La ce vă uitați ?
La ce vă uitați ?
Tommy.
John, să mergem !
Să mergem ! Treci naibii în mașină !
Hai, hai !
- Cum ai găsit locul ăsta ? - Nu-ți face griji. N-o să ne găsească nimeni.
Cât ?
46.120 dolari.
Sunt mai puțin de 800.000 dolari. Greșesc ?
8.000 dolari de om.
Lasă-mi partea și pleacă.
Trebuie să scăpăm de Nelson.
Trebuie să ne odihnim puțin.
Nu.
Dacă nu plecăm mâine în zori,
- o s-o sfârșim morți. - Numai tu o să scapi.
Fir-ar să fie, nu vorbi așa, Red.
Nu, Johnny. Am presentimentul că mi-a sunat ceasul.
Când îți sună ceasul, îți sună ceasul.
Red...
Mâine dimineață, Homer, eu și tu o să mergem la Reno
și totul o să fie bine.
- Fă-mi o injecție. - Ți-o fac
dacă-mi spui unde e gașca.
- Nu știu nimic. - Unde e Nelson ?
- Nu știu ! - Unde e Dillinger ?
Spune-mi !
Glonțul i-a intrat în cap și a rămas deasupra ochiului drept.
- Nu interveniți. - I se umflă creierul ! O să moară !
- Suferă, trebuie să-l sedez ! - Nu încă.
Dacă interveniți, vă arestez.
Nu știu ! Te rog, fă-mi o injecție ! O, Doamne, te rog !
- Spune-mi unde e ! - Nu știu !
Unde ?
Spune-mi !
Little Bohemia.
Manitowish, Wisconsin.
Du-te dracu' !
Fă-mi injecția.
Little Bohemia e în Manitowish, Wisconsin.
Sam, du-te acolo.
Madala și Clegg, luați-o prin pădure. Stați printre copaci.
Veniți dinspre sud cât să vedeți dacă sunt la bar.
Rice, Rorer,
veniți dinspre nord. Acolo e bucătăria.
Vedeți dacă e în ceea ce e, probabil, sala de mese. Stați printre copaci.
- Și dacă-i vede ? - Intrăm.
Și dacă nu ?
Intrăm oricum.
E prea mult spațiu deschis aici.
Prea multe posibilități de a scăpa, prea puține de a-l încolți.
Trebuie să baricadăm drumurile.
ca grupul lui Cowley să-l încercuiască.
Domnule Purvis, nu așa se face.
N-am să risc să scape din nou.
Tu și Hurt, mergeți în curbă.
Acoperiți aia și în față. Campbell, Baum, voi veniți cu mine.
Mersi, dar trebuie să plecăm.
Mai stați. Hai să dăm o petrecere.
- Muncim mâine. - E pentru fraieri.
Plecați de-aici !
Vrei să vezi cum îl imit pe James Cagney ?
Ce vezi ? Ce spui ? Ce știi ?
Cum te cheamă, păpușă ? Asta e soția ta, blegule ?
Urcați.
Opriți mașina aia !
Biroul de Investigații !
Opriți mașina aia !
Foc !
- Nu trage ! - La podea !
Johnny !
Hai !
A ieșit cineva !
- Dillinger ? - Așa cred !
Baum, ocolește pădurea și flanchează-l !
Du-te.
Du-te !
Haide, Red. Ne cărăm de-aici.
Dă-mi cheile de la mașină !
Voi toți purtați veste, ticăloșilor,
așa că o să trag sus și jos.
Carter.
- Cine era ? Dillinger ? - Nelson.
E cineva pe drum.
- Cowley ! Ai văzut o mașină ? - Un Ford. A luat-o în partea cealaltă.
Întoarce ! Madala, urcă. E Nelson !
Urcați, proștii naibii ! Urcați !
Urcați. Haideți.
- De unde ai mașina ? - Am ucis un agent pe drum.
Mai repede, Sam !
Vino-le de hac, Homer !
Controlează mașina, fir-ar să fie !
La naiba !
Homer !
Haide !
FARMACIE
- N-ai mai văzut un om murind ? - Liniște.
Trebuie să-mi dai drumul, John.
Aiurea.
Și trebuie să uiți și de Billie.
Te cunosc.
N-ai dezamăgit niciodată pe nimeni.
Dar, de data asta,
trebuie să mergi mai departe.
Trebuie să mă lași.
În momentul ăsta,
toți prietenii lui Dillinger sunt morți.
El e în libertate.
E singur.
Acum avem șansa să-l găsim.
Da, dar ar putea fi oriunde.
Ar putea fi oriunde.
Dar nu e, pentru că ceea ce vrea e chiar aici.
Ce face ?
Încă ascultă radioul.
Domnule, am interogat o sursă, pe John Probasco.
Avem informatii care ne dau de crezut...
Dar Dillinger a ajutat forțele de poliție într-un fel.
Datorită lui, Congresul se gândește la un proiect de lege privind infracțiunile,
făcând din cele ce au loc peste granițele statale delicte federale.
Ne extindem de la o coastă la alta.
Noi vrem discreție și ei vin cu asta ?
- Frank, calmează-te. Jefuiesc bănci. - Exact.
Într-un stat, apoi în altul. Asta se numește interstatal.
Ne extindem de la o coastă la alta. Trezește-te ! Pot aplica legea acum.
Cât e ceasul ?
E patru dimineața. Duminică. Ce e ?
- Nu vreau să dorm. - De ce ?
Pentru că vreau tot timpul pe care-l avem împreună.
Dacă
am putea pleca de-aici împreună ?
Unde ?
În Cuba ?
Poate mai departe.
Alvin are o lovitură. O lovitură mare. Bani mulți.
Cu ei, am putea pleca.
Am putea lua un Pan Am până la Caracas.
Ne-am duce la Rio, să ne distrăm vara,
am dispărea de pe hartă.
Am putea dansa
și râde mult,
oricând am vrea.
Vrei s-o iei pe drumul ăsta cu mine ?
Da, vreau s-o iau pe drumul ăsta cu tine.
- Unde e apartamentul ? - Pe Oakley și Potomac.
Numele barmanului e Larry Strong.
O să-ți dea cheile.
Cine te-a adus ? Cum ai ajuns aici ?
Un taxi. Am luat un taxi.
Hai, băieți. Haideți.
Unde e ?
Unde vă ascundeați ?
Răspunde-i sau o să te arunce într-o gaură neagră în Cook County.
Unde e ?
Trebuie să mă duc la baie.
O, Doamne, uite ce-ai făcut.
Unde trebuia să te întâlnești cu el ?
Nu te aud.
Nu te aud !
Trebuia să ne întâlnim în apartamentul nostru.
Unde ?
Pe Addison.
Ce număr ?
- 1148. - Când ?
Acum.
- Domnișoară Roberts, îl poți găsi pe Purvis ? - Nu.
Se întoarce de la Mooresville, Indiana.
Se duce direct la închisoarea Cook.
John Dillinger se ascunde pe Addison nr. 1148.
Unde e ?
Departe de-aici de-acum, nu ?
Ai vrut să știi unde e, copoi prost.
Domnule Purvis, oamenii ăștia nu pot trata așa o femeie.
Ai trecut pe lângă el pe strada State.
Ți-a fost prea frică să te uiți în jur.
Era în Buick-ul negru parcat pe trotuar.
M-ai întrebat cum am ajuns și m-ai crezut că am luat un taxi ?
El m-a lăsat și mă aștepta. Și tu ai trecut chiar pe lângă el.
Și când Johnny o să afle cum i-ai pălmuit iubita,
știi ce-ai să pățești, grasule ?
Scoate-i cătușele.
Baia e pe hol.
Nu mă pot ridica.
Domnișoară Rogers.
Sunt Marty Zarkovich. Mi s-a spus să vă sun, domnule Nitti.
Cred că o pot face să coopereze.
Asigură-te de asta.
Da, domnule Nitti.
Ce-au spus, Anna ?
Au spus că mă trimit înapoi în România.
Știi ce ai de făcut.
Pot aranja cu deportarea ? Pot face asta ?
Ăștia pot aranja orice.
Bine.
Vreau o garanție.
Dacă ne ajuți să-l prindem pe Dillinger,
îți dau cuvântul meu
că o să fac tot ce pot ca să conving Imigrările să te lase în America.
Nu e de ajuns.
Asta e tot.
Vreau o garanție.
Ei bine, nu primești niciuna.
Cred că tu ai făcut asta.
Cred că tu le-ai spus celor de la Imigrări să mă trimită în România.
Ce relație ai cu el ?
Ieșim împreună.
Poate mâine seară. Poate nu.
Poate peste o săptămână, o lună. Poate niciodată.
Nu pot garanta ce vor face Imigrările,
dar îți pot garanta ce o să fac eu.
Dacă nu cooperezi,
o să fii pe un vapor care pleacă din țara asta în 48 de ore.
Nu te juca cu mine.
Noi, cine ?
Eu, el, Polly Hamilton, una dintre fetele mele.
Cum o să știm ?
Te sun în ziua când aflu.
- Ai intrat ? Ai văzut-o ? - Da.
Mi-a strecurat biletul ăsta.
John, nu încerca să mă scapi. Sunt prea bine păzită.
Doi ani nu e așa de mult.
Du-te într-un loc sigur și așteaptă-mă.
O să fim din nou împreună. Dragostea ta, Billie.
Mi-a spus ce-a scris.
E un sfat bun.
Ce faci aici ?
Mă întâlnesc cu oameni.
Marți duce salariile pentru șapte fabrici din zona Rockford.
Sunt două intrări și două ieșiri.
Dock taie liniile telefonice cu cinci minute înainte.
Vine trenul, noi doi intrăm în forță. Harry păzește ușa și seiful.
Jimmy și Freddie conduc.
- Cât crezi ? - Cam 1.500.000-1.700.000 dolari.
300.000 dolari de om.
Sfinte !
Dacă dăm jaful marți, miercuri dispar.
Unde ? În Cuba ?
Nu.
Va trebui să mă duc mult mai departe de Cuba.
- Bună, Jimmy. - Ce zici ?
Polly, s-a întors Jimmy !
Uite ce e, păpușă.
Ce-ar fi ca tu cu Polly și cu mine să mergem la un film în seara asta ?
Dă drumul la aerul condiționat.
Unde ?
Poate la Marbro sau la Biograph.
Jimmy ne duce la film.
O să fac pui prăjit la cină.
- Unde te duci ? - La tramvai.
Mă duc în centru să-mi iau adeverința de ospătar.
Stai. Te duc eu. E prea cald aici.
Da ?
Domnule Purvis. Anna Sage.
Bună ziua, domnișoară Sage.
E în seara asta !
Anna Sage va fi cu el și va purta o bluză albă și o fustă portocalie.
Așa o să știm că e el.
S-ar putea să-și fi schimbat înfățișarea.
Nu știm dacă se duce la Marbro sau la Biograph.
- Două săli ? - Exact.
- Ce rulează ? - Poftim ?
Ce rulează la Marbro și ce rulează la Biograph ?
Un film cu Shirley Temple, Little Miss Marker, la Marbro.
La Biograph, un film cu gangsteri cu Gable, Manhattan Melodrama.
John Dillinger n-o să se ducă la un film cu Shirley Temple.
Sergenții Zarkovich și O'Neill, de la Poliția din Chicago,
și agentul Winstead vor fi la Biograph, ca și mine.
Virgil Peterson, tu coordonezi la Marbro.
Va fi înarmat și foarte periculos.
- Aici e ? - Da.
- Mă întorc imediat. - Stai.
POLIȚIA DIN CHICAGO
Intru cu tine.
S-ar putea să dureze 10 minute.
Ne întâlnim afară.
BIROUL DETECTIVILOR ECHIPA DILLINGER
ÎN CUSTODIE
DECEDAT
Aș vrea să-l văd pe Babe dând încă o pasă sezonul ăsta.
Dar îl doare rău piciorul. Face antrenament, dar nu prea mult.
Care e scorul ?
Cubs conduc cu 3-2 la începutul reprizei a șaptea.
A ieșit din meciul de azi. Dă mingea înalt ! Prima minge.
Broaca, trăgătorul care îi conduce pe Yankei,
n-a văzut mingea foarte bine.
Ce se întâmplă ?
Nimic încă.
N-au apărut la Marbro.
- Blackie ! - Jim !
- Nenorocitule ! - Arăți bine, Jim.
Hai să ne uităm la Dempsey-Firpo.
Când ne mai vedem ? Au trecut săptămâni de zile !
- Mâine seară ? - Sâmbătă ?
O să-mi aprind trabucul când iese.
Zarkovich, O'Neill, tu și oamenii tăi,
la magazinul de pălării din fața cinematografului.
Smith, Suran, Clegg, luați doi agenți și acoperiți aleea din spate.
Rorer și Rice, stați în mașină cu Reinecke, spre nord.
Eu și Clarence vom fi la ușă, la 9 m de intrarea în cinema.
Gerry, tu o să fii în Sedan, la nord de intrare.
- Dacă o ia spre nord ? - N-o s-o ia spre nord, domnule Purvis.
O s-o ia spre sud, pe alee, înapoi la ea acasă.
Madala.
- Bună, Gallagher. - Bună, Snow.
Trebuie să fie important, dacă m-ai adus aici în timpul unui meci.
- Ce vrei ? - Vreau să fac ceva pentru un prieten.
Tu ești guvernator. Poți să-i salvezi viața.
E vinovat. Juriul a decis așa.
La revedere, Blackie.
- La revedere, Jim. - Nu pot, Blackie.
N-am să te las să mori.
Trebuie să te grațiez.
Crezi că-mi faci o favoare dacă mă ții
închis aici pentru tot restul vieții ?
Nu, mersi. Hai să mergem, domnule gardian.
Cu bine, Blackie.
Puștiule. Ține capul sus și ferește-te de necazuri.
Mori așa cum ai trăit, brusc. Așa se moare. Nu trage de timp.
A trăi așa nu înseamnă nimic.
Ce-a spus ?
N-am auzit.
Ocupă-te de asta. Trebuie să sun la Washington.
Ce faci, Billie ?
Sunt agentul special Winstead.
Dacă te-ai întors să-mi mai pui întrebări:
"Unde e ăsta sau ăla ?"...
N-am venit ca să-mi spui ceva.
Am venit să-ți spun eu ceva.
Se spune că tu ești cel care l-a împușcat.
Exact. Unul dintre ei.
Atunci de ce ai venit la mine ?
Ca să vezi ce daune ai provocat ?
Nu.
Am venit aici pentru că m-a rugat el.
Când s-a prăbușit, a spus ceva.
Mi-am lipit urechea de gura lui și
ce cred că a spus e asta...
A zis:
"Spune-i lui Billie, din partea mea:
Adio, mierlă."
MELVIN PURVIS A PĂRĂSIT FBI-UL DUPĂ UN AN
ȘI S-A SINUCIS ÎN 1960
BILLIE FRECHETTE A FOST ELIBERATĂ ÎN 1936
ȘI A TRĂIT TOT RESTUL VIEȚII ÎN WISCONSIN
Subtitrare downloadata de pe www.RegieLive.ro Portalul Studentesc Nr. 1 in Romania