www.титлови.цом
Субота, 12. новембар, 1955. 10:03
Док. Док.
- Док. - Шта је?
Опусти се, Док. То сам ја Марти.
Немогуће. Управо сам те послао у будућност.
Јеси, али сам се вратио.
Вратио сам се из будућности.
Мили Боже!
ПОВРАТАК У БУДУЋНОСТ III
- Хеј децо, време је за? - Време је за зезање!
- Време је за зезање. - Мили Боже!
Време за зезање?
Датум: Недеља, 13. новембар, 1955., 07:01.
Прошле ноћи, експеримент путовања кроз време је очигледно био тотални успех.
Гром је ударио у сат у 22:04,
преневши неопходних 1.21 гигавата
у временском возилу, које је нестало у бљеску,
остављајући ватрени траг за собом. Претпостављам да су Марти и возило
транспортовани напред кроз време до 1985. године.
После тога не могу да се сетим шта се десило.
У ствари, не могу ни да се сетим како сам доспео кући.
Можда су гигаватно пражњење и привремено варијабилно поље
генерисане возилом проузроковале поремећај мојих можданих таласа
резултирајући стањем привремене амнезије.
Сада се сећам момента после нестајања возила
у будућности...
Имао сам визију у којој Марти говори да се вратио из будућности.
Хеј, Док.
Не сумњајући, то је била слика привиђења.
Док, смири се. То сам ја Марти.
Немогуће. Послао сам те у будућност!
Тако је, али као што сам ти рекао, вратио сам се. Сећаш ли се?
Онесвестио си се. Онда сам те ја довео кући.
То је немогуће! Ти не можеш да будеш овде!
Нема смисла! Одбијам да верујем да си овде!
Овде сам, и има смисла. Вратио сам се у 1955-у са тобом.
А ти си из 1985. чекао да узмеш књигу од Бифа!
Када си узео књигу, ти си из 1985-е, био у Делорину,
мене је ударио гром, а ти си онда био послат у 1885.
1885.?
То је врло интересантна прича, дечко из будућности,
али једна ствар се ту не слаже.
Ако сам ја из будућности сада у прошлости, како си ти онда то знао?
Послао си ми писмо.
"Драги Марти, ако су моја прорачунавања тачна
примићеш ово писмо одмах након што Делорин удари гром.
Прво, дозволи ми да те уверим да сам добро.
Живео сам срећно ових 8 месеци у 1885. години.
Муња која је ударила Делорин,
изазвала је преоптерећење и спржила сва електрична кола,
активирајући флукс у кондензатору, вративши ме назад у 1885.
Преоптерећење је преспојило временска кола
и уништила летећа кола. На несрећу, аутомобил више никада неће моћи да лети."
Он је заиста летео?
Да. Направили смо конверзију у летећи, почетком 21-ог века.
Невероватно!
"Сада сам ковач, док
покушавам да поправим насталу штету на временским колима.
На жалост, то се показало немогућим
јер се одговарајући резервни делови неће чак ни измислити до 1947. године.
Међутим, постао сам врло стручан поткивајући коње и поправљајући вагоне."
1885. Невероватно!
Заиста си завршио као ковач на старом западу.
Прилично тешко.
"Закопао сам Делорин у напуштеном Делгадо руднику
у близини старог Бут Хил гробља које се налази на мапи.
Надам се да ће остати нетакнут док се не вратиш и пронађеш је у 1955.
Унутра ћеш пронаћи упутства за њену поправку.
Мој клон из 1955..." То сам ја.
"Не би требало бити проблема да је поправи како би могао да је возиш у будућност.
Када се будеш вратио у 1985., уништи временску машину."
- Уништи? - Дуга је то прича, Док.
"Понављам, не покушавај да се вратиш по мене.
савршено сам срећан, живим на свежем ваздуху,
и широким, отвореним местима.
Бојим се да непортебна путовања кроз време
само доводе до ризика даљег ремећење временске константе.
И, молим те, побрини се за Ајнштајна уместо мене."
Ајнштајн?
То је твој пас Док. Тако си звао свог пса у 1985.
"Знам да ћеш га лепо удомити.
Не заборави да га шеташ 2 пута дневно, и да једино воли псећу храну из конзерви.
То су моје жеље. Молим те, с поштовањем, да их испуниш.
И тако, Марти, сада би требало да кажем збогом и да ти пожелим срећу.
Био си ми добар, драг, и искрен пријатељ
и заиста си допринео много у мом животу.
Увек ћу ценити наше пријатељство и сећати се драгих успомена на тебе
топлим осећањима са посебним местом у свом срцу.
Твој пријатељ у времену, Док. Емет Л. Браун.
1. септембар, 1885."
Нисам никада могао ни да помислим да могу да напишем нешто овако дирљиво.
Знам, дивно је.
У реду је Коперникус. Све ће бити у реду.
Жао ми је. Ја сам крив што си заглављен тамо.
Нисам смео да дупустим Бифу да ме пронађе.
Постоје и много гора места од старог запада.
Могао сам да заглавим у мрачним временима.
Вероватно би ме спалили на ломачи као неког вешца.
Хајде да погледамо мапу.
Према овоме, временско возило је зазидано са стране тунела.
Можда ћемо морати да га разнесемо.
Мислим да си пробудио мртве са том експлозијом.
Узми овај апарат. Хоћу све да документујем!
Ово ме подсећа на времена када сам покушавао да дођем до центра земље.
Читао сам свог омиљеног писца Жил Верна.
Недељама сам се припремао за ту експедицију. Нисам до овде ни дошао.
Наравно, тада сам имао 12 година.
Знаш, писање Жил Верна
је утемељило мој живот.
Када сам имао 11, прво што сам прочитао је 20.000 миља под морем.
Тада сам схватио да морам посветити живот науци.
Пази ово. Погледај.
Моји иницијали!
Исто као и у Путовању у средиште земље!
То значи да је временско возило тачно иза овог зида!
Било је закопано овде 70 године 2 месеца и 13 дана.
Запањујуће!
Као што видиш, гром је преспојио контролни чип временског кола.
Додатна
шема.
Шематски дијаграм ће ти омогућити да направиш делове за замену
са компонентама из 1955., и вратиш временску машину у перфектно стање.
Не могу да верујем да ово мало парче ђубрета може да претставља такави проблем.
Није ни чудо што је ово коло спаљено. Каже, "Направљено у Јапану".
Како то мислиш, Док? Све најбоље ствари производе се у Јапану.
Невероватно!
Знаш, када сам био мали, желео сам да постанем каубој.
Сада, знајући да ћу своју будућност провести у прошлости
звучи као да ћу предивно провести своје пензијске дане.
Управо ми је пало на памет, пошто сам завршио у 1885.
можда сам сада у књигама из историје. Питам се.
Могу ли да потражим себе у архивама старих новина?
Не знам.
Увек си говорио да није добро знати много о својој судбини.
У праву си Марти. Већ знам и превише.
Боље да не откријем све околности моје будућности.
Коперникус. Идемо дечко!
Идем ја по њега.
Коперникус!
Хајде. Идемо кући, дечко.
Шта није у реду?
Шта је било, Коперникус?
Хајде идемо.
Док, дођи овамо!
Брзо!
Шта је било? Изгледаш као да си видео духа.
Ниси далеко, Док.
Мили Боже!
Погледај ово.
"Умро 7. септембра, 1885." То је недељу дана после твог писма!
"Подигнуто у знак вечног сећања од његове вољене Кларе."
Ко је та Клара?
- Молим те немој тамо да стојиш! - У реду. Извини.
Морам још једном да сликам.
"Упуцан у леђа од стране Бјуфорд Тенена ради 80$."
Каквом будућношћу ти то називаш?
"Бјуфорд Тенен је био озлоглашен револвераш,
коме су кратки живци и навика да балави
наметнули надимак Бесан Пас.
"Био је брз на обарачу и хвалисаво побио 12-оро људи
не укључујући Индијанце и Кинезе."
- Да ли укључује и мене? Да ли сам 1 од 12? - Чекај.
"Ова тврдња не може бити доказана јер се подаци нису ажурирали
од како је Тенен убио новинара
након штампања неповољне приче о њему 1884."
Зато не можемо ништа да пронађемо. Док. Погледај.
Вилиам Мекфлај и породица. Твоји рођаци?
Име мог пра-пра-прадеде је било Вилиам. То је он. Добро изгледа.
Мекфлајеви, не Браунови.
Можда је то нека грешка. Можда тај гроб није био твој.
Можда је постојао неки други Емет Браун у 1855.
Да ли си овде имао неке рођаке тада?
Браунови нису дошли у Хил Вели до 1908. Онда су били вон Браунови.
Мој отац је променио презиме за време Првог Светског Рата.
Погледај.
Мили Боже, па то сам ја!
Онда је све то тачно.
Онда сам заиста то ја.
Неће се то десити, Док.
Након што поправиш временска кола и ставиш нове гуме на Делорин
враћам се у 1885. и враћам те кући.
Јел' ти одећа пристаје?
Све осим чизама. Мало су тесне.
Јеси ли сигуран да је ово аутентично?
Наравно. Јеси ли икада гледао неки вестерн?
Да, јесам.
Клинт Иствуд никада није носио ништа налик овоме.
- Који Клинт ? - Да. Још ти ниси чуо за њега.
Мораш да обујеш чизме.
Не можеш носити те футуристичке ствари у 1885.
Не би чак ни сада требао у 1955. да их носиш.
- Чим стигнем тамо, навући ћу их. - ОК.
Мислим да смо скоро спремни. Сипаћу гориво у резервоар.
Твоја одећа за будућност је спакована.
За сваки случај, нове батерије за твој токи-воки.
Шта ћемо са твојом плутајућом направом?
- Летећи скејт. - Добро.
Биће то дуга шетња назад од Хил Велија до овде.
То је још увек најсигурнији план.
Не можемо да ризикујемо да те шаљемо у густо насељено место.
Или на место које је географски непознато.
Сигурно не желиш да налетиш на неко дрво које је постојало у прошлости.
Ово је некада била потпуно отворена земља,
тако да ћеш имати довољно места за бежање када стигнеш.
Запамти, тамо где идеш нема путева.
Постоји тамо једна пећина која је добро место за сакривање временског возила.
Нове цеви контроле временског кола су загрејане.
Временска кола укључена.
Написао сам писмо 1. септембра, тако да ћу га послати
2. септембра, то је среда, у 08:00.
Убили су ме у понедељак, 7-ог. Имаш 5 дана да ме пронађеш.
Према мом писму, ја сам ковач. Вероватно имам негде неку ковачницу.
Све што треба да урадиш је да возиш временско возило
директно према том екрану, 88 миља на сат.
Чекај мало.
Ако возим директно према екрану, сударићу се са тим Индијанцима.
Марти, не мислиш у 4 димензије.
Бићеш пребачен у 1885. а ти Индијанци неће бити тамо.
Добро.
Срећно, за добробит обојице.
Видимо се у будућности.
- Мислиш у прошлости. - Тачно тако.
Срећно, Марти!
Јеси ли спреман, Марти?
Спреман!
- Сређено! - Идемо.
Индијанци!
Пећина!
Јуриш!
Срање! Коњица!
Дођавола, покидао сам доводну цев за гориво.
Меги! Наточи мало воде! Имамо повређеног човека овде.
Мама.
- Мама, јеси ли то ти? - Полако, само полако.
Спавао си скоро 6 сати.
Имао сам страшан кошмар.
Сањао сам да сам у вестерну.
Јурили су ме сви ти Индијанци
и медвед.
Сада си здрав и читав, на фарми Мекфлајевих.
Мекфлај фарма ?
Ти си ми...
Ти си моја...
- Ко си ти? - Меги Мекфлај.
Мекфлај?
Меги?
Госпођа Мекфлај, немој да заборавиш, госпођа.
Како је ваше име господине?
Иствуд.
Клинт Иствуд.
Ударили сте главу, г. Иствуд.
Није превише озбиљно, али на вашу срећу Шејмус вас је пронашао на време.
Шејмус.
Мој муж.
Извинићете ме, идем да успавам Вилијама.
Вилијам.
У реду је Вил.
- То је Вилијам? - Да.
Вилијам Шон Мекфлај, први члан наше породице рођен у Америци.
У реду је, Вил. Ово је г. Клинт Иствуд, у посети.
Воли вас.
Меги.
Имам вечеру.
Нисам од оних који се мешају у туђе ствари,
али како сте се ви појавили овде
без коња, чизама, или шешира?
Па, мој
коњ се покварио, медвед ми је појео чизме,
а шешир сам заборавио.
Како можете заборавити ствар као што је шешир?
- Хоћете ли мало воде? - Да.
Рећићу вам шта ћу да урадим, г. Иствуд.
Помоћићу вам да пронађете вашег пријатеља ковача.
Можете преноћити у амбару,
а сутра ћу вас одвести до пруге.
А она ће вас одвести право у град.
Чак ћу вам дати и шешир.
Одлично. Хвала.
То је мој Вилијам.
Мали Вили.
Да.
Мислим да ће вам амбар бити комфоран.
Никада ми се свиње нису жалиле на њега.
Шејмус.
- Да попричамо. - Одмах.
Хоћете ли га придржати на минут?
Јеси ли сигуран да не навлачиш неку клетву на ову кућу прихватајући га тако?
- Он је тако чудан младић. - Да, имам неки предосећај у вези њега.
Старање о њему је добра ствар. То је важно.
Хеј, другар.
Погледај како беба прича са њим.
Мали Вил никада не трпи странце.
Као да је некако повезан са нама.
Хеј, Вил.
Значи ти си мој, пра-пра-прадеда.
Први Мекфлај рођен у Америци.
И попишао си ме.
- Дајте нам мало сапуна. - Изволите.
Погледајте шта је управо умилело кроз врата.
Нисам знао да је циркус у граду.
Мора да је украо ту мајицу са неког мртвог Кинеза.
Шта ћеш, странче?
Ја ћу
воду са ледом. - Воду са ледом?
Воду?
Ако хоћеш воду, иди боље загњури главу у валов.
Овде сипамо виски.
- Извините. - Шта?
Покушавам да пронађем ковача.
Хеј, Мекфлај!
Зар ти нисам рекао да никада не долазиш...
Па ти ниси Шејмус Мекфлај.
Изгледаш као он, поготово са тим усраним шеширом.
Јеси можда у сродству са тим селљаком?
- Како се зовеш друшкане? - Марти...
Иствуд.
Клинт Иствуд.
- Какво је то глупо име? - Као да га је покупио на ђубришту.
Момци погледајте ове бисерасто беле.
Овакве нисам видео чак ни у продавници.
Погледај му мокасине. Од какве су коже?
- Шта значи тај натпис? - Нике? Је ли то индијански језик?
Конобару, тражим ону покварену варалицу, ковача.
- Јеси ли га видео? - Не господине. Тенен. Нисам.
Тенен.
Ти си Бесни Пас Тенен.
Бесни Пас?
Мрзим тај надимак.
Мрзим га, јеси ли чуо!?
Нико не сме да ме зове Бесни Пас!
Поготово не тамо неки ушмекани нитков, сероња.
Играј! 'Ајде!
'Ајде пропалицо! Можеш ти и боље!
Срање.
- Боље бежи, веверице! - За њим!
Овде имамо ново суђење. Крајње је време да неко буде обешен!
Погледај га како се њише.
То, давно нисам некога обесио!
Могу да погодим муву у око са 500 јарди, Тенен,
и управо нишаним у твоју главу!
- Дугујеш ми лову, ковачу. - Откуд ти то?
Мом коњу је спала потковица.
Пошто си ти радио потковицу, ти си крив.
А пошто ми ти ниси ни платио, онда смо квит.
Погрешно!
Ја сам био на коњу када се то десило и пао сам са коња!
И тако сам разбио одличну флашу Кентаки Редеја.
По мојој рачуници, дугујеш ми 5$ за виски
и 75$ за коња!
И то је 80$.
Ако му је спала потковица, доведи га, ставићу му поново.
Убио сам га!
- Е па то је онда твој проблем, Тенен. - Погрешно. То је твој проблем.
Онда боље да имаш очи на леђима.
Јер ћеш једнога дана зарадити метак у леђа.
Док!
Марти, дао сам ти изричите инструкције да не долазиш овде,
него да идеш директно у 1985.
Знам, али морао сам да дођем.
Драго ми је да те видим.
Мораћеш нешто да урадиш са том одећом.
- Тако обучен, натераћеш некога да те упуца. - Или обеси.
Који те је идиот тако обукао?
Ти.
Упуцан у леђа од стране Бјуфорд Тенена због 80$?
7. септембар?
То је понедељак!
Сада би волео да сам му платио.
Ко је ово вољена Клара? Не знам ја никога ко се зове Клара.
Не знам, Док.
Мислио сам да ти је то можда била девојка.
Да сам ја умешан у такве социјалне односе,
овде у 1885-ој,
могло би да изазове поремећаје у временском периоду.
Као научник,
никада не би тако ризиковао.
Поготово после свега кроз шта смо прошли.
- Емет! Здраво, Емет. - Хуберт.
То је мајор.
Извини, Емет.
Сећаш ли се када си се прошле недеље добровољно понудио
да дочекаш нову учитељицу на станици?
Да.
Управо су нам јавили да сутра долази.
Ево ти и детаљи.
- Хвала на помоћи. - Нема на чему, Хуберт.
Зове се Клара Клајтон.
Па, Док,
сада знамо ко је Клара.
Марти, то је не могуће.
Помисао да могу да се заљубим на први поглед је романтична бесмислица.
За такав концепт не постоји научно образложење.
Није ти то наука.
Упознаш праву девојку, и оно те удари као гром.
Молим те, не говори то.
Тако је било са мном и Џенифер.
Нисмо могли да скинемо поглед једно са другог.
Боже, Џенифер, надам се да је добро.
Не могу да верујем да смо је оставили на тераси.
Не брини. Биће она добро.
Кад си спалио годишњак у 1955., све се повратило у нормалу.
Када се будемо вратили у 1985.
само ћеш требати да скокнеш до њене куће да је пробудиш.
Заврни тај вентил тамо, скроз у десно.
До краја.
Идемо!
- Ледени чај? - Не, хвала.
То је фрижидер.
Претпостављам да ће г-ђица Клајтон морати да нађе други превоз.
Ако је не сретнем, онда неће постојати шанса да упаднем у ту романтичну везу.
- Како ти кажеш. - У реду.
Узећемо Делорин и вратити се у будућност.
Покидао сам црево од горива када сам стигао
тако да ћемо морати да га закрпимо и набавимо нешто горива.
Кажеш, немамо горива?
Да. Ма није то ништа. Имамо фузију, зар не?
Фузијом се снабдева временско коло и кондензатор кретања.
Али унутрашњи мотор ради на принципу сагоревања и треба му бензин.
И увек ће му требати.
Овде нећеш наћи бензинску пумпу за бар још 100 година.
Без горива нећемо моћи да нагурамо Делорин до 88 миља на сат.
И шта ћемо сада?
- 24! - Нема сврхе, Марти!
Чак и најбржи коњи на свету не могу да трче брже од 35, 40 миља на сат!
Конобар каже да је то најјача ствар коју имају.
Пробај.
Још горива!
Дођавола!
Покидао сам главно црево за гориво. Јака ствар нема шта.
Требаће ми читав месец да поправим.
Месец?
- Упуцаћете у понедељак! - Знам!
Волео би...
Чекај.
Знам! Можемо да се спустимо са брда!
Никада нећемо наћи довољно глатку површину. Осим...
Наравно! Лед!
Сачекаћемо зиму, када се језера замрзну.
Зиму? Што то причас? Понедељак је за три дана!
Добро. Хајде да размотримо ситуацију, користећи логику.
Знамо да сопственом снагом неће моћи. А знамо да је могуће извести.
Само када би могли да смислимо начин
да је натерамо на 88 миља на сат.
То је то.
Колико брзо може да иде? Ја сам га возио најбрже 55 миља на сат.
Чуо сам да је неустрашиви Франк Фарго натерао једну од ових до 70
после Верде раскрснице.
Мислиш ли да је могуће догурати до 90?
90? Свашта. Коме се баш толико жури?
Кладили смо се међусобно нас двојица, па нас интересује. То је све.
Да ли је могуће то извести, теоретски?
Претпостављам, ако би постојала довољно дуга и права пруга
под извесним нагибом, без вагона
и ако би се добро ложило.
Говорим о топлоти врелијој него у самом паклу.
Под тим условима могуће је достићи ту брзину.
Када пролази следећи воз?
У понедељак ујутру у 08:00.
Ево. Овај гребен је на три миље од Клајтон клисуре.
То је једина дуга и права пруга која постоји и у 1985.
Чудно. Ова мапа назива Клајтон клисуру Сонаш клисура.
То мора да је неко старо Индијанско име за њу. Савршено.
Довољно за дугачак мост преко клисуре
знаш близу је и онај Хилдејла.
Да, али према овој мапи
не постоји мост.
Па, Док, на ову идеју можемо да заборавимо.
Не можемо да чекамо да се заврши.
Марти, па ово је савршено.
Не размишљаш у 4 димензије.
Да, па имам проблем са тим.
Зар не схваташ? Мост ће постојати у 1985.
Сигуран је и у употреби.
Све док можемо да Делорин догурамо до 88 миља на сат
пре него што дође до ивице клисуре
стићићемо тачно до тачке у времену када је мост завршен.
Имаћемо пругу испод нас и сигурно ћемо прећи клисуру.
- А шта ће бити са возом? - Биће то спектакуларн удес.
Штета што нико неће бити у близини да то види.
- Упомоћ! - Мили Боже!
Пожурите!
Скачи!
Хвала вам господине. Спасили сте ми
живот.
Емет Браун на услузи, г-ђице
Клајтон.
Клара Клајтон.
Клара?
Како прелепо име.
Могу ли вам помоћи са тиме?
Нема потребе. Могу и сама.
- Већ сте учинили и више него што треба. - Али заиста ми није проблем.
Рекла је да може и сама, а ми се журимо.
Г-ђице, срећно са школом, предавањем и то
Клара.
Ја ћу надокнадити све што је уложено у временско возило.
Не брините се за то. Некако се осећам одговорним за то што се десило.
То би било баш љубазно од вас, г. Браун. Емет.
Знате, скоро ми је драго што је та змија престрашила моје коње.
Иначе, ми се никада не би упознали.
Мислим да је то била судбина.
Хвала вам на свему.
Нема на чему.
Видећу вас поново, зар не?
Наравно. Видећете ви мене још доста пута. Имам радњу у граду.
Ја сам локални научник, овај, ковач.
Која наука?
Астрономија? Хемија?
Заправо, ја сам студент свих наука.
Док, морамо да идемо.
Да. Извини нас, Клара.
Морамо да идемо.
Па-па.
Како то мислиш, да ћеш је још доста пута виђати?
Па виђаћу је у пролазу, вероватно.
Јеси ли видео како те гледа.
Баш се била уплашила, зар не?
Г-ђица Клајтон је замало завршила на дну Клајтон клисуре.
О великог ли срања! Клајтон клисура је названа по учитељици.
- Кажу да је то било пре 100 година. - 100 година!
- То је ова година! - Сваки клинац зна ту причу.
Сви би волели да своје учитељице видимо на дну клисуре.
Мили Боже!
Онда је она требала да падне са том кочијом.
Сада сам можда озбиљно изменио историју.
Слушај, Док, велика ствар.
Неће клисуру назвати тако, и шта сад.
Идемо да спремимо Делорин и да идемо одавде.
Волео бих да никада нисам измислио ту проклету временску машину.
Изазива, ништа друго до катастрофе.
Док, овде Марти.
Чујеш ли ме? Пријем.
Чујем.
Одлично. Ове стварчице још увек функционишу.
Добро. Хајде још једном да размотримо план.
- Извињавам се због штурости модела. - Није за оцењивање. Добар је.
Добро. Сутра увече, у недељу
однећемо Делорин на пругу овде, код гребена,
покрај напуштеног рудника.
Прекретница је овде где гребен сече главну линију
три миље пре Клајтон... Сонаш клисуре.
Воз полази из станице у 08:00 у понедељак ујутру.
Зауставићемо га, откачити вагоне, померити траке и онда отети,
позајмити локомотиву и употребити је да погурамо временско возило.
Према мом прорачуну достићићемо 88 миља на сат тачно пре него што
дођемо до краја клисуре, на којој тачки ћемо бити транспортовани у 1985.
и безедно прећи мост.
Шта ово значи? Тачка без повратка.
То је наша (не)сигурносна тачка.
До ње, још имамо времена да зауставимо локомотиву пре него што се сурва у клисуру.
Али када је прођемо, или је будућност или пропаст.
Изволи. Споји је на позитиван крај.
- У реду. Је ли све спремно? - Да, идемо!
Воз напушта станицу!
Долази до прекретнице!
Зауставља се код промене траке!
Промена траке!
Иде по Делорин!
Гура Делорин
све до 88 миља на сат!
Не може бити једноставније.
Емет?
То је Клара.
Брзо, покриј Делорин!
- Здраво. - Здраво, здраво.
Ово је баш изненађење.
Надам се да не прекидам нешто.
Само смо испробали модел локомотиве.
Када су ми торбе пале са кочије и
мој телескоп се оштетио.
Пошто си ми рекао да си заинтересован за науку
помислила сам да ћеш можда моћи да га поправиш.
Платићу ти, наравно.
Нисам ни мислио да ти наплатим.
Хајде да гс погледамо.
Мислим да је сочиво померено јер
када га помериш у ову страну постаје мутно.
Видиш?
Али када га помериш у ову страну,
онда...
Све постаје
јасно.
Поправићу га одмах, и донећу ти вечерас.
Вечерас је фестивал.
Нисам мислила да радиш на телескопу док је у току овакав догађај.
Присуствоваћеш, зар не?
- Заправо, г-ђице... - Да, наравно. Фестивал.
У том случају, видећемо се вечерас на фестивалу.
- Г. Иствуд. - Г-ђице.
Хвала што ћете се побринути за мој телескоп.
Нема на чему.
Баш је леп телескоп.
Даме и господо,
као градонацелник Хил Велија
причињава ми велико задовољство да овај сат посветим
људима округа Хил!
Нека ту буде за сва времена!
Реците ми када, господо.
3... 2... 1!
Сада!
Нека фестивал почне!
На неки начин приличи што смо ти и ја сведоци свега овога.
Штета што нисам понео фото-апарат.
Спремни господо?
Једини проблем је, што никада нећу моћи никоме да покажем.
Смешак, Док.
Каква супер музика!
Да, има добар ритам, може лепо да се игра.
Дођите овамо и тестирајте себе са нашим најновијим производом
из Самјуел Колт патената, компанија која производи ватрено оружије
из Хартфорда, Конектикат.
Узмите на пример, овај модел.
Нови, побољшани и префињени Колт Миротворац,
вечерас по промотивној цени 12$.
- Добро вече. - 'вече.
Изгледаш веома лепо.
Хвала.
Да ли би желела...
- Да ли би волела да... - Наравно.
Младићу, хоћеш ли ти да покушаш?
Не, хвала.
Док, ово...
Синко!
- Синчићу! - Док зна да игра?
Сине.
Управо сам рекао да чак и дете може да управља овим оружјем.
- Сигурно се не бојиш да пробаш. - Не бојим се ја ничега.
Хајде онда. Стани овде као човек.
Сада, младићу, све што треба да урадиш је да повучеш овај ороз и
притиснеш пар пута.
Управо тамо и то је то.
Тако би требало.
- Могу ли да покушам поново? - Да, наравно.
Реци ми само. Где си научио тако да пуцаш?
7. 11.
Бјуфорд, јеси ли сигуран да ће ковач бити на овој игранци?
Наравно, биће овде. Сви ће бити вечерас овде.
Мораћеш да положиш своје ватрено оружје ако хоћеш да присуствујеш фестивалу.
- Ко ће да ме натера, а? - Ја.
Маршал Стрикленд. Нисам знао да сте се вратили.
Ако не умеш да читаш знак надам се да умеш да читаш ово.
Прилично опасан даса када упериш другоме пиштољ у леђа.
Баш као и ти, користм сваку предност коју могу.
Хоћеш ли да положиш своје гвожђе?
Само сам се шалио са твојим замеником.
Наравно, положићу моје гвожђе.
- Сви ћемо, зар не момци? - Да, да наравно.
Тенен.
Нож, такође.
Смешак, маршал.
Пре свега, ово је журка.
Једина журка на којој ћу се ја смешити
је она на којој ћеш ти бити на омчи.
Лепо се проведи!
Тако требаш са њима. Никад им немој попустити ни минут
и увек одржавај дисциплину све време.
Запамти ту реч. Дисциплина.
Хоћу, тата.
Баш вам хвала.
Г. Иствуд, драго ми је да вас видим.
Видим да сте набавили уљудно одело и леп шешир.
Некима се није свидело како је предходни изгледао.
Овај вам лепо стоји.
- Врло је пристојан. - Хвала.
Фризби. Давно познат.
Шта му је то значило? Било је баш испред њега.
- То је моје! - Није више.
Дај ми то. Ено га, Бјуфорд.
- Где? - Тамо.
Игра са оним слаткишем.
Шта ћеш да урадиш, газда?
Мислим да ћу да му набијем цев у леђа тако да нико неће чути пуцањ.
Пажљиво. Имаш само један метак.
Само ми један и треба.
Рекао сам ти да пазиш на леђа, ковачу.
Поранио си.
Ово је Деринџер. Мали, али ефикасан.
Последњи пут када сам га користио, тип је два дана умирао.
Умро је а да није искрварио. Било је прилично болно.
То значи да ћеш бити мртав негде у понедељак за ручак.
Извините. Не знам шта ви мислите ко сте, а ми би да играмо.
Види шта то ми имамо овде.
Зар ме нећеш упознати? Волео бих да играм.
Нећу ти пружити то задовољство. Мораћеш да пуцаш.
- Добро. - Играћу са њим.
Момци, правите друштво ковачу док се ја упознам са кобилицом!
То!
Не могу баш добро да играм кад партнер држи пиштољ у руци.
Научићеш.
Можда ћу наплатити својих 80$ на њој!
Остави је на миру!
Да, кладим се да знаш нешто да урадиш за 80$.
Мислим да сте ме потценили, господине.
Јесам ли?
Прекини!
Проклет био!
Не, ја проклињем тебе!
Проклињем те до пакла!
- Ти. - О'лади мало, дркаџијо!
Прилично тешке речи, пропалицо!
Јеси ли довољно мушко да их одбраниш са нечим што није само обичан тањир?
Остави моје пријатеље на миру.
Шта је било друшкане? Уплашио си се?
Тако сам и мислио. Кукавица.
Нико мене не назива кукавицом.
Онда 'адје да завршимо ово. Сада.
Не сада Бјуфорд. Код маршала нам је оружје.
Добро онда, сутра!
Сутра пљачкамо Пајн Сити стејџ.
А понедељак? Јел' радимо нешто у понедељак?
Понедељак је ок. Можеш да га убијеш у понедељак.
Наставићемо ово у понедељак. Онда ћемо да решимо ово.
Овде на улици
испред Палас салуна.
Да. Када?
- У подне? - Подне?
Ја убијам пре доручка. 7:00!
8:00. Ја убијам после доручка.
Марти!
Прекидајте.
О чему се ради? Правиш невоље овде, Тенен?
Све је у реду, маршал.
Само мала лична ствар између мене и Иствуда.
То се не тиче закона.
Вечерас се све тиче закона. Прекидајте.
Било какве невоље, 15 дана у окружном затвору.
У реду је људи. Ово је журка. Хајде да се забавимо!
8:00, понедељак, пропалицо.
Ако не будеш био тамо, ловићу те и убити као патку.
Каже се као кера. Убићу те као кера.
Идемо момци!
Нека се ове млакоње забављају!
Зашто си рекао да ћеш изаћи Тенену на двобој?
Не брини. У понедељак ујутру ћемо већ отићи.
Теоретски, да. Али шта ако воз касни?
- Причаћемо о томе касније. - Не, причаћемо о томе сада.
- Хвала вам на храбрости. - Г-ђице.
Да се нисте умешали, Емет би можда страдао.
Марти... Клинт, одвешћу Клару кући.
- Добро. Лаку ноћ. - Баш си му рекао.
Драго ми је да се неко коначно нашао да му се супротстави.
Ти си сада на мојој листи пријатеља. Волео бих да те частим пићем.
Не мораш ме чашћавати, није то ништа.
Ево ти на поклон овај ганц нови Колт Пејсмејкер и каиш.
Бесплатно?
Хоћу да сви знају да је пиштољ који је убио Тенена
био Колт Пејсмејкер!
Нема проблема. Хвала.
Наравно ако изгубиш, узимам га назад.
Хвала још једном.
Имао си га.
Могао си једноставно да одеш и нико не би мислио лошије о теби.
Све је то могло остати као рецимо лакрдија.
Уместо што си га пустио да те навуче
у његову игру, на његов начин, по његовим правилима.
Шејмус, опусти се. Знам шта радим.
- Потсећа ме на јадног Мартина. - Да.
- Кога? - Мог брата.
Чекај мало. Имаш брата који се зове Мартин Мекфлај?
Имао сам брата.
Мартин је допустио да га испровоцирају и увуку у борбу.
Мислио је ако одбије да ће људи сматрати да је кукавица.
И тако је добио нож у стомак у салуну у Вирџинија Ситија.
Никада није разматрао будућност, јадни Мартин. Нека почива у миру.
Наравно, надам се да ви разматрате будућност, г. Иствуде.
Мислим о њој све време.
Онај кратер тамо у средини, захвата пут звезданих стаза.
Да. Тај се зове Коперникус.
Слушај ме. Као да предајем у школи.
Молим те, настави лекцију.
Никада нисам знао да је астрологија тако интересантна.
Ти знаш тако пуно...
Са својих 11, била сам јако болесна. Морала сам да лежим у кревету 3 месеца.
Мој отац ми је купио овај телескоп којег ми је ставио поред кревета,
тако да сам могла да видим све кроз прозор.
Мислиш ли да ћемо икада моћи да путујемо на Месец
као возовима у друге државе?
Дефинитивно. Мада не још једно 84 година, и не возовима.
Имаћемо свемирске капсуле са ракетама,
које ће произвести тако моћне и огромне експлозије
да ће савладати силу гравитације и послати пројектил у свемир.
Емет!
И ја сам читала ту књигу!
Цитираш Жил Верна, Од земље до месеца.
Читала си Жил Верна?
- Обожавам Жил Верна. - И ја.
20.000 хиљада миља под морем. Мој апсолутни фаворит.
Први пут сам га читао још као дечак, хтео сам да упознам капетана Нема.
Немој да зезаш. Ниси могао да га читати кад си био мали.
Књига је издата тек пре 10 година.
Да. Па мислио сам да сам се осећао као дечак када сам је читао.
Никада нисам упознао жену која је читала Жил Верна.
Ја никада нисам срела мушкарца као што си ти.
Док?
Надам се да знаш шта радиш.
Мени се обраћаш?
Мени се обраћаш, Тенен?
Ја сам једини овде.
'Ајде! Улепшај ми дан.
- Добро јутро. - 'Бро јутро.
Узмите цигару. Могу ли да учиним данас нешто за вас?
- Не, хвала. - Срећно сутра.
- Молићемо се за вас. - Хвала.
Добро јутро. Јесте ли заинтересовани за ново одело за сутра?
Не. Хвала.
- Шта то радиш? - Ништа.
Само сам био напољу и уживао у јутарњем ваздуху.
Овде је баш лепо ујутру. Зар не?
Да. Требамо да однесемо Делорин и да се спремимо.
Погледај то, надгробни споменик.
Дај ми да видим ту фотографију поново.
Моје име је нестало.
То је супер, Док.
Сутра се враћамо у будућност и све ће бити обрисано.
Али само је име обрисано.
Надгробни споменик и датум су остали. Нема смисла.
Знамо да ова фотографија претставља оно што ће се десити,
ако догађаји данас несметано протекну до сутра.
- Да. И? - Извините ме г. Иствуд.
- Само да узмем мере. - Слушај друшкане, нећу да купим одело.
- Ово је за ваш ковчег. - Мој ковчег?
Шансе су 2:1 против вас.
Добро је бити спреман.
Значи, не мора да буде моје име
на споменику, већ ће можда да буде твоје.
Знам да ово није лако.
Зашто носиш тај пиштољ? Да не мислиш да се стварно супротставиш Тенену?
Сутра ујутру ја идем назад са тобом у будућност.
Али ако Бјуфорд Тенен дође да тражи невоље, бићу спреман за њега.
Чуо си како ме је тај кучкин син назвао.
Не смеш да губиш своје правично расуђивање кад те неко прозива.
Управо то ће бити разлог твоје несреће у будућности.
Шта? Шта са мојом будућношћу?
Не могу да ти кажем. То може само погоршати ствари.
Чекај мало.
Шта није у реду са мојом будућношћу?
Сви доносимо своје одлуке и оне утичу на ток нашег живота.
Уради оно што мораш,
а ја ћу да урадим оно што ја морам.
- Марти. - Да?
Донео сам одлуку.
Не идем сутра са тобом.
Остајем овде.
О чему то причаш?
Нема сврхе порицати.
- Заљубљен сам у Клару. - О човече.
Ми не припадамо овде.
Ни један од нас.
Још увек можеш да будеш ти тај који ће страдати сутра.
Овај надгробни споменик још увек може да буде у твојој будућности.
Марти, будућност није записана.
Може да се мења. Знаш и сам.
Свако може да кроји своју будућност како он то жели.
Не могу дозволити да ова једна фотографија одлучује моју судбину.
Морам живети живот онај за који ја мислим да је исправан
из срца.
Док, ти си научник.
Реци ти мени. Шта је исправно, чистити се одавде?
У праву си, Марти.
- Успело је. - Морам макар да се опростим од ње.
Ма дај, Док.
Размисли мало. Шта ћеш јој рећи?
Морам да се вратим у будућност? Неће она то разумети.
Дођавола, ја сам са тобом, па не разумем.
Док.
Слушај.
Можда...
Можда би могли повести Клару са нама.
У будућност?
Као што си ме потсетио, ја сам научник, на ово морам да гледам са научне стране.
Упозорио сам те о ремећењу временског периода за тебе лично.
Стога, ни ја не смем...
Наставићемо како смо планирали, и убрзо ћемо се вратити у 1985.
и уништићемо ту проклету машину.
Путовање кроз време је постало превише болно.
Емет је, Клара.
Емет, зар нећеш да уђеш?
Не, боље не. Ја...
Шта је било?
Дошао сам да се опростимо.
Опростимо? Где идеш?
Одлазим.
Бојим се да те више никада нећу видети.
Емет.
Клара, хоћу да знаш да ми је до тебе заиста стало.
Али сам схватио да не припадам овде и да се морам вратити тамо одакле сам дошао.
А где би то било?
Не могу ти рећи.
Онда где год да идеш поведи ме са собом.
Не смем, Клара.
Волео бих да није морало да испадне овако,
али веруј ми кад ти кажем да те никада нећу заборавити
и да ћу те увек волети.
Не разумем шта покушаваш да кажеш.
Клара.
Мислим да не постоји начин да ти објасним а да ти то схватиш.
Молим те, морам да знам.
Ако ме искрено волиш, реци ми истину.
Па, добро.
Ја сам из будућности.
Дошао сам овде у временској машини коју сам лично направио
и сутра морам да се вратим у 1985.
Да, Емет.
Сада разумем.
Разумем, зато што знаш да сам пристрасна књижевности Жил Верна
подвргао си се лагању да би то искористио.
Свашта сам ја чула,
али сама чињеница да очекујеш да верујем у то
је толико понижавајућа и деградирајућа!
Све што си требао да кажеш је: "Не волим те више и не желим да те видим."
То би бар било хуманије!
Али то није истина.
Драго ми је да те видим, такође.
Емет. Чиме те могу послужити, уобичајено?
Не, Честер, треба ми нешто много јаче вечерас.
- Сарспарил? - Виски, Честер.
Виски? Јеси ли сигуран?
Знаш шта ти се десило за 4. јули.
Виски.
У реду, нисам ти ја тата.
Само не би волео да те видим да радиш погрешну ствар.
Можеш да оставиш флашу.
Жена је у питању, зар не?
Знао сам. Виђао сам такав израз лица
хиљаду пута дуж целе државе.
Све што могу да ти кажем, пријатељу, преболећеш је.
Клара је једна у милион.
Једна у милијарду. Једна у гигаплексу.
Жена мојих снова. И изгубио сам је за сва времена.
Могу вас уверити да постоје и друге жене.
Радећи са овом бодљикавом жицом дуж целе државе
научило ме је једној ствари засигурно,
а то је да никад не знаш шта ти будућност може донети.
Будућност. Ја ти могу рећи о будућности.
Човече, заспао сам.
Колико је сати, Док?
Док!
Буди се!
Устај! Идемо!
Треба да убијем једну пропалицу.
Још је рано шефе. Чему журба?
Гладан сам.
И у будућности нам ни коњи неће требати.
Имаћемо моторизоване кочије које ће се звати аутомобили.
Ако свако буде имао тај ауто, шта било,
да ли ће неко ходати или трчати уопште?
Наравно да ће трчати, али рекреативно, ради забаве.
Трчати ради забаве? Каква је то забава?
Док!
Колико је попио?
Ни једну. То му је прва и још је није ни лизнуо.
Он само воли да је држи.
Док!
Шта то радиш?
Изгубио сам је, Марти. Овде више ништа немам.
Зато идеш са мном.
- Где? - Назад у будућност!
- Да! Идемо! - Одлично.
Господо, извините ме. Мој пријатељ и ја морамо ухватити воз.
За тебе, ковачу.
- И за будућност. - Амин.
- Емет, не!
Док!
Хајде, Док. Буди се! Буди се, Док!
- Колико је попио? - Само једну.
- Само једну? Ма хајде, Док. - То је човек који не подноси алкохол.
- Донесите ми црну кафу! - Џој, кафу!
Г-ђице?
- Докле иде воз у 8:00? - Сан Франциско је последња станица.
Узећу једну карту у једном правцу.
Да би га отрезнио на брзину, треба ти нешто много јаче од кафе.
Шта предлажеш?
Џој, 'ајде да направимо сок за буђење.
Хајде Док, прогутај.
Зас око 10 минута
биће трезан као свештеник недељом.
10 минута!
Зашто све мора да буде тако кнап.
Узми и стави му ову штипаљку на нос.
Када отвори уста сипај му.
Одмакни се.
- Још увек је без свести. - То је била само реакција.
Требаће још пар минута да му сок разбистри главу.
Савршено.
Хајде Док. Буди се, другар.
Буди се!
Шејмус? Нисам очекивао да видим тебе овог јутра.
Да. Нешто у мени рекло ми је да бих требао да будем овде,
као да моја будућност има нешто са тим.
Сада ће он, за минут. Хајде.
Хајде Док. Идемо! Пробуди се одмах.
Јеси ли унутра Иствуд?
8:00 сати је и ја те изазивам да изађеш напоље.
Није још 8:00!
Јесте по мом сату!
'Ајде да решимо ово једном за свагда, пропалицо!
Или ћеш опет да се уплашиш?
Слушај.
Нисам расположен за данас.
- Мораћу да ти предам. - Да предаш?
Шта му то значи?
- Значи да си ти победио без борбе. - Без пуцања? Е, не може то тако.
Не може!
Знаш шта ја мислим?
Ја мислим да си ти једна обична усрана кукавица!
Бројаћу до 10, а ти изађи и докажи да грешим!
1!
Док, хајде трезни се.
- 2! - Боље изађи, синко.
Кладио сам се у 20$ на тебе, немој да ме изневериш.
3!
Ја сам се кладио у 30$ против тебе, немој мене да изневериш.
4!
Боље се суочи са тим, јер ако не изађеш тамо...
- Шта? - 5!
- Шта ако не изађем? - Онда си кукавица.
6!
И бићеш до краја свог живота!
Сви ће свуда причати како је Клинт Иствуд
највећа кукавица на западу!
7!
Ево!
8!
Имам ја пиштољ.
9!
10!
Јеси ли ме чуо, пропалице?
Рекао сам 10, попишана кукавице!
Ма он је сероња!
Баш ме брига шта Тенен каже!
Баш ме брига шта други говоре.
- Док, јеси ли добро? - Мислим да јесам.
Која главобоља!
- Имате ли задња врата овде. - Позади су.
Идемо.
Излазиш ли ти напоље или ја треба да улазим?
Једина ствар која ми недостаје је Тиленол.
Ковачу!
Да, јадни тип синоћ
је имао најтежи случај сломљеног срца којег сам икада видео.
Када је рекао да не зна како ће да живи остатак живота
знајући колико је повредио ту девојку,
заиста сам се саосећао са њим.
Слушај, Иствуд!
Данас сам планирао некога да убијем, а најрадије бих волео да то будеш ти.
Али ако си ти тако проклето велика кукавица
биће то твој друг ковач.
Заборави на мене, Марти, и спашавај се!
Имаш 1 минут да се одлучиш. Чујеш ли ме, пропалицо? 1 минут!
Никада нисам видео до сада човека тако сломљеног због жене.
Како ли је рекао да се она зове? Кара? Сара?
Клара? Клара.
- Извините. - Г-ђице?
Је ли тај човек висок, са великим гаравим псећим окицама
и дугом сивкастом косом?
Ви га знате?
Емет!
Време је истекло, пропалицо!
Спреми се да упознаш свог творца, ковачу.
Овде сам, Тенен!
Повлачи!
Не!
Мислио сам да ово можемо да решимо као мушкарци.
Е, па, милслио си погрешно, друшкане.
Хвала, хвала.
То је било добро.
Знаш ли шта ја мислим?
- Мислим да ће Бјуфорд у затвор. - Да.
Извадите га из тих гована.
Хватајте их!
Бјуфорд Тенен, ухапшен си због пљачке Пајн Сити Стејџа.
Имаш ли нешто да кажеш?
Мрзим ђубре.
Погледај!
Да!
- Воз! - Можемо ли да стигнемо?
Ако пресечемо пут Којот пролазом.
Господине Иствуд.
- Изволите, ваш пиштољ. - Хвала дечко.
Шејмус.
Вреди 12$. Не коришћен.
- Можда ћу га трампити за нов шешир. - Да! Чувај ту бебу!
Хоћу!
Емет!
Временско возило.
Хајде!
- Идемо! - Дај ми руку!
Хајде!
Хајде, Марти.
Хајде идемо!
Стави маску.
Је ли ово заседа?
Ово је научни експеримент.
Заустави воз пре раскршћа.
- Док! - Откачи вагоне!
Целог живота сам желео ово да урадим.
Шта је ово?
Моја верзија каменог угља. Престо кладе.
Мешавина угља и високооктанске материје
хемијски комбиновано да гори јаче и дуже.
Користим их да се не би напрезао.
Ова три ће се ужарити један за другим,
појачаће ватру, подићи ће притисак парног котла
и воз ће ићи брже.
Спремни за акцију!
Емет!
Марти, да ли су временска кола укључена?
Јесу!
Унеси одредишно време:
27. октобар, 1985., 11:00.
Унето. Тренутно идемо 25 миља на сат.
Убацујем Престо кладе.
Нови манометар ће нам показивати температуру котла.
Кодиран је бојама да нам јави када се сваки лог запали.
Зелена, жута и црвена.
Свака детонација ће бити пропраћена наглом акцелерацијом.
Надајмо се да ћемо достићи 88 миља на сат пре него што казаљка пређе 2000.
Што? Шта се дешава када пређе 2000?
Цео котао експлодира!
Савршено!
- Управо смо на 35! - Ок. Марти.
Долазим!
Емет!
Хајде.
Боље се држи за нешто! Жута клада само што се није запалила!
Боже.
Управо смо прошли 40!
Емет!
Прошли смо 45! Пожури!
50.
Емет!
Клара!
Волим те!
- Шта се дешава? - То је Клара! Она је у возу!
Клара? Савршено.
Она је у кабини! Идем назад по њу!
Ветрењача!
Док! Прошли смо 50! Нећеш успети!
Онда ћемо је повести са собом! Настави да ме обавештаваш о брзини!
Клара, покушај да дођеш до мене!
- Не знам да ли могу? - Можеш ти то!
Само немој да гледаш доле!
Тако је!
60 миља на сат!
Добро ти иде! Мирно и полако!
Хајде!
- Само још мало! - Не могу, плашим се!
- 70! - Настави да идеш, Клара!
Хајде! Добро ти иде!
Само полако!
Немој да гледаш доле! Тако је!
Црвена ће се запалити!
Клара!
Емет!
Покушаћу да те дохватим!
- Клара, држи се! - Не могу!
Додаћу ти летећи скејт!
Марти, пази!
Емет, упомоћ!
Држи се!
Спреман, Док?
Хватај!
То!
Емет!
Клара!
Па, Док...
...уништен је.
Баш као што си желео.
- Хеј, сероњо, склањај се... - Припази мало Биф!
Нисам мислио да те уплашим. Нисам те препознао.
- Шта то радиш? - Стављам друге пресвлаке...
Идеш ли каубоју?
Хајмо људи. Закаснићемо.
Тата, неће ти они чувати резервације цео дан.
Не могу да пронађем наочаре.
Јеси ли их видела? У јакни су ти.
Марти? Шта је било? Мислили смо да си отишао на језеру.
- То си носио на језеро? - Хвала Богу да сте поново они стари.
Шта би то требало да будеш? Клинт Иствуд?
Да. Морам да идем по Џенифер.
- Мени се баш свиђа. - Хвала, Биф.
Џенифер.
Џен.
Џенифер.
Марти.
Марти!
Имала сам најгори кошмар.
Тај сан је био тако стваран.
Био је о будућности.
О нама.
А ти си био отпуштен.
Чекај мало. Како то мислиш да сам био отпуштен?
Хилдејл.
Хилдејл! Овде ми живимо.
Мислим, овде ћемо живети.
Једног дана.
Био је то сан, зар не ?
Велики М.
- Шта се ради, Мекфлај? - 'Де си, чиодо?
Добра колица. 'Ајде да видимо шта знају.
- На следеће зелено. - Не, хвала.
Шта је било? Кукавица?
- Марти, немој. - Ухвати и држи се за нешто.
- Хајде! - Идемо!
Да, идемо!
Је ли то било намерно?
Да. Зар мислиш да сам толико глуп да се тркам са тим сероњом?
Господе! Ја бих ударио у тог Ролс-Ројса.
Обрисано је.
У праву си. Није баш много остало.
Док се никада неће вратити назад.
Недостаје ми, Џен.
Шта?
- Док! - Марти!
Ради на пару!
Упознај се са породицом. Клару знаш.
- Здраво Марти! - Г-ђице!
Ово су наши момци.
Жил и Верн.
Момци, ово су Марти и Џенифер.
- Док, мислио сам да те више нећу видети. - Не можеш никада смирити доброг научника.
Морао сам да се вратим по Ајнштајна
и нисам хтео да будеш забринут за мене.
Донео сам ти мали сувернир.
Супер је, Док.
Хвала.
Др. Браун, донела сам ову поруку из будућности
и она је сада обрисана.
Наравно да је обрисана.
Шта то значи?
Значи да твоја будућност још није записана.
Ничија није.
Твоја будућност ће бити каквом је начиниш. Начините је добром, обоје.
Хоћемо, Док!
Одмакните се!
У реду, момци, вежите се!
Где ћеш сада? Назад у будућност?
Не. Тамо сам већ био.
Крај
Ћирилица: Срба