yifysubtitles.com
Превео: Бамбула
1.300 година пре нове ере
Четири стотине година Јевреји су робови Египту.
Градећи његове статуе, градове, славу.
За то време нису заборавили своју домовину.
Ни свог Бога.
Ни Бог њих није заборавио.
ЕГЗОДУС: БОГОВИ И КРАЉЕВИ
Фараонова палата, Мемфис
Истина је да хититска армија има 16 хиљада војника,
који су се улогорили испред Кадеша. Мање јасно је зашто.
Хитити покушавају да пређу границу.
Очито.
Зашто би то радили? - Очекују инвазију с наше стране.
Према нашој информацији.
Мисле да ми припремамо напад, што није тачно.
Оно што не желим да радим и нећу да радим
је то да седим овде и чекам док се они боре против хититске армије
испред зидина палате.
Дођи.
Шта кажу изнутрице? - Ништа.
Оне инсинуирају. А то се да тумачити.
Протумачи их. Хоћемо ли или нећемо победити у превентивном нападу?
Да или не? - Није јасно.
Али нешто друго јесте.
У бици, владар ће бити спасен,
а његов спасилац ће једног дана предводити.
Да ли изнутрице такође кажу да ћемо напустити разум
и да ћемо бити вођени предсказањима?
Велика Секмет, фараон пије у твоје име и моли се за победу
над Хититима код Кадеша.
Твоја прва одлука кад дође твоје време, пензиониши је. - Хоћу.
Али не знам зашто мој отац још није.
Али за сваки случај, ако ме видиш у некој правој опасности тамо,
одјаши у другом смеру.
Озбиљан сам.
Кад вас погледам још видим двојицу дечака
који су одрасли заједно, блиски као браћа.
Ако из неког разлога, икад то заборавите,
ово ће вас подсетити.
Довољно дугачки да буду ефикасни за јахање,
али не толико дугачки и да вас саплету.
Овај је његов.
Код тебе је мој. - Тако је, тако сам желео.
Имате један другог, како би се међусобно штитили.
Обећајте да ћете то радити. Увек.
Сети! Сети!
Сети!
Размести Амун дивизију на север, Ра у центар.
А Птах на југ. Држаћемо Сет дивизију у резерви.
У резерви? - Да.
Треба да концентришемо наше снаге у центар.
Ти концентриши своје трупе да се боре.
Остави командовање мени.
Одапни!
Јуриш!
Одведите Рамзеса! Идите!
Идите!
Кружите!
Мојсије! Мојсије!
Мојсије.
Шта се тамо десило? - Ништа.
То исто сам питао команданте,
и они су такође лагали. И доста ми је тога.
Он мисли да се нешто десило, али није. - Што значи?
Висока свештеница, твоја пророчица.
Рекла је да није могла да види ко ће победити.
Оно друго, владар ће бити спасен...
и тако даље.
Спасао си живот мога сина?
Да.
Седи.
Није довољно само захвалити се али...
Хвала ти.
Знам да не верујеш у знакове и пророчанства.
Али ја верујем. - Поштујем то.
Али ово није ништа и ништа не значи.
Јер ниси моја крв? - Да.
То је тачно, не можеш ме наследити.
Не на уобичајен начин. - На ниједан начин.
На ниједан начин који се да замислити седећи овде.
Одвратно је рећи ово за рођеног сина, али...
Као лидеру, теби више верујем него њему.
Хититске кочије, пробиле су нашу одбрану и почеле напад.
Непријатељи су ме окружили, без војника и штитоноше,
очајнички се борећи за живот.
Само уз помоћ богова, победио сам нападаче,
и придружио се дивизији Ра. - Стани ту.
Имаш ли нешто да преформулишеш? - Не.
Да наставим? - Не, сигуран сам да је остатак приче у реду.
Шта је следеће? - Питом. - Шта с тим?
Ситуација, робови. - Добро.
Рамзесе. - Шта је?
Иди тамо, састани се с вицекраљем, извиди и извести ме.
Ја? - То ће бити твоје једног дана.
Заинтересуј се.
Шта још?
Ја ћу ићи да видим вицекраља. - Не.
Ја ћу.
То није достојно тебе. - То је недостојно било ког генерала.
Ја ћу да идем.
Рамзесе, можемо ли да заборавимо шта се десило на бојном пољу?
Да је била обрнута ситуација, и ја бих такође спасио твој живот.
Знам.
Оно је био добар хитац.
Иако су богови усмеравали твоје нишањење.
Мало отрова у крви је добра ствар.
Чини те мање рањивим на следећи отровни угриз.
Можда чак и од угриза мог оца.
Питом
Добро дошли у Питом.
Навикнете се на мирис.
Рекло би се да вицекраљ ужива у својим ресурсима.
Ово није посао који свако жели да ради, господару.
Мала доза комфора је неопходна да се одржава оптимизам.
Знате у чему је проблем? Људи предуго живе у данашње време.
Сваке године стопа смртности је све мања од наталитета,
а ови људи, множе се.
Као да је у питању спорт.
Да ли је проблем што расте број радне снаге?
Наравно да не, то је добро за производњу, наравно да јесте.
Али само до одређеног степена.
А та популација жели да умрете. Да, то је проблем.
Или ћу добити још трупа да одржавам ред,
или ћу почети да редукујем руљу. - Ако почнете да убијате људе,
без другог разлога осим ове неосноване теорије,
испровоцираћете управо оно што желите да избегнете.
Добро. Онда ми дајте трупе.
Идемо доле да попричамо с њима. - Зашто забога?
Забринути сте због побуне, сазнајмо да ли је та мука оправдана.
Причајући с њима? - Гледајући у њих,
док причам с њима.
Можете сазнати много о особи,
гледајући је у очи.
Да вам кажем нешто о Јеврејима.
Они су сплеткароши и ратоборни.
Знате ли шта Израелац значи на њиховом језику?
Онај, ко се бори с боговима. - Онај, ко се рве с боговима.
Постоји разлика.
Можда нисам образован као ви, нешто што настојите да ме подсећате.
Али ја морам да имам посла с њима сваког дана. Знам о чему причам.
Не морате да пођете, сам ћу ићи.
Стани! Зашто га кажњаваш?
Неуморан смутљивац, господару.
Зашто се смеје?
Каже да не осећа бол, господару.
Онда чему бичевање?
Нисте насумично окупљени, захтевао сам да видим старешине.
Хајде, зашто се молите?
Да видимо Канан опет. - Канан опет? Никад га нисте видели.
Ја сам видео Канан. Видео сам да га насељавају племена,
насилнија од египатске војске, тако да не можете ићи ни вратити се.
Богови кажу другачије. - Који Бог?
Ваш Бог? Бог Аврам, Бог што каже да сте посебни,
да сте одабрани. Да ти кажем нешто. Дођи овамо. Устани. Приђи.
Он греши.
Видим да ниси убеђен, у томе је проблем.
Јер поред иреалног веровања лежи фанатизам,
а поред тога побуна, па поред тога револуција
и све почиње са старешинама. Како се зовеш? - Како се ти зовеш?
Рећи ћу ти. Ја сам Мојсије, Битијин син, Хоремхебов унук.
Прибележи његово име и од осталих.
Доведите следећу групу.
Зовем се Нун.
Господару. - Стани ту! - Пусти га!
Старешина жели нешто да вам каже. Али не овде.
Где и кад? - Кућа за молитву, вечерас.
Ево.
Видим да сте преживели вашу авантуру.
Извините што ме опет чекате. - Не чекам.
Какав вам је био пут у каменолом? - Добар.
Видели сте с чиме се суочавам.
Реците ми да ли постоје још неки моји документи
које могу да вам донесем пре вашег одласка?
Можете ми рећи да ли је о свему овоме информисан Мемфис?
Да ли је одобрено, имате ли нешто написмено?
Наравно, све је документовано. - Не смета вам да проверимо.
Наравно да ми не смета. Али не разумем шта је пошло по злу?
Да ли сам вас нечим озловољио, и ако је тако, шта могу урадити
да вас одобровољим?
Престани да живиш као краљ.
Ниси краљ.
Као слободни људи у земљи у којој тече мед и млеко.
Могу ли барем сачекати напољу? Нисмо опасни.
Чекајте код коња.
Верујеш ли у коинциденцију?
Исто онолико колико у све остало. - Мислим да ово није коинциденција.
Шта је? - Дошао си у Питом, зашто?
Пословно.
Седите.
Ко ти је отац? Знам да му не знаш име.
Само да је био генерал у фараоновој армији, неименован од твоје мајке.
Видим да ти ово изазива нелагоду.
Ово ће те занимати.
Не постоји никакав генерал.
Твоја мајка, она која зовеш мајком, нема децу.
Рођен си као роб.
Немој да идеш.
Боље је за тебе да одем.
Идем. - Ако одеш сад, само се врати,
јер знаш да нешто није у реду, одувек си то осећао.
Молим те.
Сви напоље. - Напоље.
У години кад си се родио, било је пророчанство,
да ће наш вођа бити рођен да нас ослободи из наших ланаца.
Мемфис је издао едикт
да се убије сваки прворођени јеврејски дечак.
Твоји родитељи нису чекали да се то деси.
Могућност да преживиш била је скоро никаква.
Предали су те твојој сестри. Она те је у корпи однела на обалу реке.
И гурнула те низ воду тамо где је знала да се ћерка фараона Рамзеса,
Битија, купа. Битија те је узела као и твоју сестру Мирјам за служавку.
И подигла те је као сопственог сина.
Вероватно те је волела, али ни теби
ни неком другом никад није рекла истину.
Ти си Јевреј.
Истина.
Истина је да то није чак ни добра прича.
Мислио сам да би твој народ требало да буде добар у приповедању прича.
Ти! Робе!
Ти!
Очекујете награду за ову информацију?
Довољна је награда што вас можемо служити.
То јест ако сте мислили на неки дар или нешто више...
Не бисмо то одбили.
Шта кажете на ово уместо тога? Да вас не убијем?
То би било довољно.
Ви, људи.
Молим вас, идите.
Молим вас.
Како је прошло? - Причаћемо о томе други пут.
Можемо сад само да се одморим од ове армије доктора с мргодним лицима.
Седи.
Детаљно прегледавамо градска документа,
и тај човек је очито лопов.
То је једна од депресивнијих иронија живота.
Људи који желе моћ су најприкладнији да је стекну,
и најмање прикладни да је користе.
Шта није у реду, Мојсије?
Болестан си. - Нешто друго те мучи.
Могу то да видим.
Не, ништа више.
Буди свестан, регенерисан и заштићен од стране богова.
У целом твом вечном животу.
Налево.
Не, на твоје лево. Још, још. Добро је.
Мислим да је ово високо.
Споменици су споменици с разлогом. Инспиришу.
Шта инспирише у овом случају?
У овом и у сваком случају, моћ.
Реците то гласно, шта год да је.
Вицекраљ Питома је напољу.
Није на списку. - Онда нек се врати у Питом, док не буде био.
Не, не, позабавимо се тиме. - Уведите га.
Ако си дошао да молиш за опрост од новог краља, ништа од тога.
Ухапсите га. - Станите, молим вас.
Могу ли барем одговорити?
Преклињем вас. То је у вашем интересу.
Буди кратак. - Хоћу. Али хоћу да будем насамо с краљем.
Мој савет је да он и остали генерали такође напусте просторију.
Стварно? То је твој савет?
Па ниси његов саветник.
Тако је. Ти си.
Имаш право. - Мојсије.
Мојсије.
Сви осим вицекраља, напоље.
Ужасне вести.
Ево.
Дакле?
Вицекраљ. Ниси га ухапсио?
Ниси следио савет свог главног саветника.
Не. Дошао је...
Рекао ми је за инцидент с два стражара.
Један од њих је преживео напад. Рекао сам му да ме не интересује.
А онда ми је испричао најневероватнију причу.
Према њему, веома поуздани извори. Притиснуо сам га.
Признао је да су то били јеврејски шпијуни.
Знаш о чему причам. - Знам.
Како то тумачиш? - Мислим да је увредљиво.
И безвезе. - Да, да.
Ти, од свих људи, Јевреј.
Онда сам рекао, како могу поверовати у такву причу?
Рођаче.
Не можеш. - Шта ако ризикујем и не поверујем му, Мојсије?
Шта да радим?
Битија!
Мајко. - Тај човек је лопов.
Мој син је то разоткрио, не ти.
И то је пријавио твом оцу, који би обесио тог лопова,
да није умирао. Верујеш његовим безвезним лажима!
Само хоћу да знам да ли је то истина.
Нисам тражио тираду.
Наставиш ли да причаш о томе, ми смо угледни.
И нећу то да радим. - Одговори на питање.
Да или не? - Да ли сам разговарала с тобом?
Уведите је.
Сместа.
Мирјам.
Дођи, седи.
Дакле, питаћу те нешто што ће ти изгледати чудно, али само хоћу да ми
одговориш искрено.
Откуд знаш Мојсија?
Знате ви откуд га знам. И вас.
Помогла сам у одгајању обојице.
Онда ниси његова сестра?
Наравно да не.
И ниси Јеврејка? - Не.
Руку на сто.
Рамзесе. - Не буди глупа!
Рамзесе! - Не причам с тобом!
Причам с њом.
Целу руку на сто, Мирјам.
Хвала.
Рамзесе.
Не настављај с овим. - Да не настављам или шта?
Не настављај с овим. - Сигуран си у то?
Склони руку одатле, или га употреби. Сместа.
Можда би ти хтео да одговориш на питање?
Онда ћу наставити.
Мирјам, нећу те опет питати, и ако је твој одговор опет не,
извињавам се за оно што ће следити.
Да ли си ти његова сестра?
Не.
Да!
Не треба ти разлог да га убијеш, али имаш један.
Ово је била издаја. - Није била издаја.
Управо је признао да је знао. - То није било признање!
Једноставно није желео да јој одсечем руку!
Видео сам то у његовим очима.
Он не верује у ту причу.
И ја не желим у то да верујем.
Ти хоћеш да верујеш јер је то твоја прилика да га се отарасиш,
као што си одувек желела. - Нисам рекла отеран у егзил, већ мртав.
Сигуран сам да ће то да му се деси, тамо куда иде.
Кајане, дозволи ми да причам са својом мајком.
Добро, добро.
Дођи, Мирјам.
Не би свако заштитио слугу,
која му није ништа више од тога.
Сигурно ниједан други члан ове породице, укључујући мене.
Не бих рекла оно што желиш да чујеш.
А ни она такође.
Ето колико те волимо.
Ми?
То није истина. - Јесте.
Носио си ово кад сам те донела на реку.
Скинула сам то из очигледних разлога.
То си ти.
Веза између тебе и наше мајке.
Твоја сестра ти је спасила живот.
Сад си ти спасао њен.
Мојсије.
Мирјам.
Жао ми је, господине.
Мојсије! - Мојсије!
Нема шта да се украде од мене. Коњ ми је мртав.
Нисмо овде због твог коња, Мојсије.
Тирански пролаз, Црвено море
Још мало више.
Шта то радите? Немојте да стајете, наставите с радом.
Ти, донеси воду за наше козе.
Ти. Чекај на свој ред.
Склоните ваше животиње од корита.
Можете наставити.
Одакле си? - Западно одавде.
Куда идеш? - На исток.
Шта си урадио?
Како то мислиш?
Починио си неки злочин?
С поштовањем, твоје ћерке су ме позвале да једем.
Нису ми рекле да ће бити испитивања.
Опрости ми. Само сам радознао.
Добро дошао си да се опереш пре вечере
ако ти то годи, и можеш провести ноћ овде ако желиш,
пре него што наставиш где год да је то.
Хвала.
Опиши Мемфис некоме ко никад није био тамо нити ће бити.
Он је... Нећу да кажем да је цивилизован,
јер не желим да вређам,
али цивилизован је. Има више од...
Оваца и коза.
Овде има више од тога. - Стварно? Где?
Извини, то је било неучтиво. То је било неучтиво.
Нисам незналица зато што живим овде.
Видим то.
Могу ти рећи једно.
Ово је далеко најлепше место одавде то тамо.
А напушташ га? - Наравно.
Нема ништа овде за неког попут мене.
Кад? Данас?
Запамтите овај тренутак заувек.
Пошто након ових завета, рећи ћете свету,
"Ово је мој муж."
"Ово је моја жена."
Ја Зипора... - Ја Мојсије...
Прихватам те, Зипора... - Прихватам те, Мојсије...
Да будеш свој. - Да будеш своја.
Да волим оно што знам о теби.
Да ти верујем за оно што још не знам.
С поштовањем... За твој интегритет и веру.
И твојој љубави без стега према мени.
У свему што нам живот може донети. - Заклињем ти се на љубав.
Заклињем ти се на љубав. Ко те чини срећним?
Ти.
Шта ти је најважније у животу?
Ти.
Где би радије био?
Никуд до овде.
А кад ћеш ме напустити?
Никад.
Настави.
9 година касније
Рекао сам, "само по себи".
Не желим да причам о мојој гробници, само по себи.
Хоћу да знам зашто ти желиш да причаш о томе све време?
С поштовањем, то је прво требало да наредите
да се изгради након преузимања трона.
То ће бити велики пројекат, као што можете замислити. - Као и моја кућа.
Има ли неки проблем с палатом? - Није завршена.
Ускоро ће бити.
Рекао си то пре неколико месеца, у међувремену живим тамо као бедуин.
Нек буде завршена. Брже!
Да ли треба да убијем некога?
Мислим да је то било прилично јасно.
Добро бацање, тата.
Циљај мало више нагоре.
Замало.
Да ли си био на врху планине?
Не.
Хтео би? - Мајка каже да је забрањено. - Од стране кога?
Нашег Бога.
Наш Бог нам забрањује да се пењемо на планине?
Не на све планине. Само на ту.
То је Божја планина.
Збуњујеш га.
Не покушавам то.
Мислиш да је добро да наш син одраста не верујући у ништа?
Ти мислиш да је лоше да одраста верујући у самог себе?
То је моја вера. - Знам. - И његова је такође. - Разумем.
Може одлучити кад одрасте. - Да.
Попут тебе. - Већ је попут мене.
Мојсије.
Помози ми.
Мислим да ми је нога сломљена.
Више од тога.
Шта си рекао?
Ко си ти?
Пастир. - Мислио сам да си генерал.
Треба ми генерал.
Зашто? - За борбу. За шта би друго?
Против кога? Због чега?
Мислим да знаш.
Мислим да треба да одеш и видиш шта се дешава твом народу сад.
Нећеш имати мира док то не урадиш.
Или они нису људи, по твом мишљењу?
Ко си ти?
Ја јесам.
Ударио си главу.
Све што си видео, или мислиш да си видео након тога,
последица је ударца. - Олуја...
Олуја је почела пре него што сам ударио главу.
Није била олуја, било је нешто друго. - Добро, добро. Нешто је било.
Било је нешто другачије. - Дечак ти је био у глави.
Откуд знаш? Откуд знаш?
Јер Бог није дечак. - Опиши Га.
Како онда изгледа? Опиши Га.
Опиши Га неком попут мене. - Знаш ли како звучиш?
Да. Звучим као да сам сишао с памети.
Да. Да.
Мораш да се одмориш. - Да, да.
Морам да ти кажем нешто.
Нисам био у потпуности искрен с тобом.
У вези чега?
У вези с мојим животом.
У вези с тим шта сам радио, ко сам био.
И како се осећам.
Шта осећаш према мени? - Не.
За то сам одувек био искрен.
Одмарај се.
- Не остављај ме.
Немој ме никад оставити.
Мојсије.
Гершоме?
Шта радиш овде? - Ништа. Не могу да спавам.
Забринут си за мене?
Да.
Немој.
Бићу ја добро.
Шта је то? - Како ти изгледа?
Уђи.
Уђи унутра!
Шта ћеш да радиш са свим тим?
Да се осигурам да те опет видим.
Остави то, и можеш заувек да ме гледаш.
Шта ово значи?
Неко кога сам знао.
Не идем заувек.
Опет ћемо се видети.
Верујеш ли ми?
Браво за тебе.
Никад немој говорити оно што људи желе да чују.
Али хоћу, видећу те опет.
Чуваћеш ми ово?
Гершоме?
Гершоме, молим те, погледај ме.
Какав то Бог каже мушкарцу да напусти своју породицу?
Ако ти разумеш и ја ћу разумети.
Не разумем. Не могу да ти одговорим на питање.
Ако је то вера...
Променићу своју да те задржим.
Не пипај ме.
Иди.
Иди!
Оче, имаш ли мало млека да ми даш?
Да.
Одакле си?
Долазим са мора.
То је узан и опасан пут.
Хвала, оче.
Исусе Навине. Сећам те се.
Још не осећаш бол?
Пази на коња.
Добро дошао назад, брате.
Ароне... Твој брат.
Итхамар.
Итхамаре, ово је твој чувени стриц Мојсије.
Некад је био египатски принц.
Добро сам.
Сви су добро.
Тако мирно спаваш, сине,
пошто знаш да си вољен.
Никад нисам спавао тако мирно.
Не спаваш... - Чуо сам да треба
да те ословљавам Рамзес...
Велики... сад.
Мојсије. Жив си.
Драго ми је што си жив. - Стварно?
Зато си послао само двојицу убица да ме убију?
То је била моја мајка. - Не криви њу.
Она је желела да умреш. Шта мислиш ко је
сакрио твој мач где би га нашао?
Мојсије.
Ниси овде да узмеш свој престо.
Не мучи те толико пророчанство, колико нешто друго.
Речено ми је
да су ствари овде постале
много горе. - Ствари су боље
него икад, Мојсије. - Не.
Имамо ред. - Ред? Ред!?
Робови... Њихова тела горе.
Ноћ и дан, видео сам сопственим очима. То називаш ред?
Они су робови. Шта очекујеш? - Не, не. Они су Египћани,
треба да се третирају као Египћани, да имају иста права,
да буду плаћени за посао... Или их мораш ослободити.
Они нису Египћани.
Они су робови, Мојсије. Шта друго можеш очекивати?
Не би знали шта да раде кад би одједном
били препуштени сами себи попут животиња.
Немој да их називаш животињама!
Слушај, с економске тачке гледишта,
то што тражиш је проблематично, најблаже речено.
Нисам очекивао да чујем
једноставно да.
Али не желим ни да чујем једноставно не.
То ми кажеш? Дајеш ми негативан одговор?
Не кажем не.
Потребно је време.
Време. Слушаш Јевреје.
Не слушам Јевреје. - С киме причаш?
С Богом.
С којим Богом?
Није ваљда да озбиљно разматрате његов предлог?
Да ли је предлог, ако ти неко држи бодеж
под грлом?
Да ли је? - Погрешио сам, то је захтев.
Полудео је. Нашао је Бога.
Свог Бога, не једног од наших.
Дакле...
Хтео бих да Мојсије...
Хоћу да Мојсије умре.
Да ли сте ме чули? - Да.
Онда, идите.
И...
И његову породицу.
Мојсије. Где је Мојсије?
Мојсије. Његова породица.
Где су?
Ово није Мојсије.
Ово није његова породица.
Ово је неки човек...
његова жена и његово дете,
којима је било постављено просто питање, "Где је он"?
Одговорили су, "Не знамо".
Понесите са собом овај призор кући вечерас, и поразговарајте
зашто би га штитили знајући да сутра, у ово време,
друга породица биће на овом месту. И још једна прекосутра.
А дан након тога...
може бити ваша.
Унутра.
Уђи.
Хоћу да се придружим борби.
Исусе Навине. Користи ово.
Добро је.
Оба ока отворена!
Намести стрелу, затегни, одапни.
Следећи. Намести стрелу, затегни, одапни.
Затегни!
Одапни!
Затегни! Одапни!
Опет!
Постоје два типа ратовања.
Сваки тип диктирају бројеви.
Ако сте бројчано надмоћни, нападате непријатеља фронтално.
Убадате га у срце!
Ако сте бројчано инфериорнији, нападате са стране.
Пресецате доток крви
што напаја срце.
Линије снабдевања армије? - Не.
Линије снабдевања народа. Њихову храну, имовину, комфор.
Шта бисмо тиме постигли? - Све.
Само египатски народ га може присилити да прихвати наше захтеве
за слободом. Ми морамо присилити њих...
Да га натерају да каже да!
Да? - Да!
Са мном! Са мном!
Спремите се.
Нећеш ништа да урадиш?
Нисам то рекао.
Где си био?
Гледао сам твој неуспех. - Рат исцрпљивањем је спор.
У овом ритму требаће године. Једна генерација.
Спреман сам да се борим толико дуго. - Ја не.
Мислио сам да напредујемо.
Сад си нестрпљив...
након 400 година ропства.
Јесам ја једини овде присутан, који ништа није урадио у вези с тим досад?
Знам неколико ствари о војним акцијама.
Но, ако нећеш да ме слушаш, зашто си ме одвојио од породице?
Нисам те ја одвојио. Ти си.
Нисам ти потребан.
Можда не.
Ово радим за ништа?
За сада...
гледаћеш.
Божанска богињо Кебехет, понизно те молим да прочистиш воде
наше животворне реке.
Колико ће ово да траје?
Не дуго.
Али дуже од тога.
Рамзесе! Рамзесе! - Доста!
Доста! - Учини нешто!
То су само жабе.
Склоните се!
Не, не. Не пиј. Прљава је.
Нил, као што знамо, носи одређену количину глине.
Ове године, има је много више него обично.
Носи је струја, слаже је у речно корито,
захваљујући дивљем млаћењу од стране крокодила.
Ова млаћења, не само да су драматично променила боју воде
већ су је и загадила до тачке да убија рибе.
Али жабе као што знамо, могу изаћи из воде кад морају,
што су и урадиле.
Али жабама је и даље потребна вода и кад је не могу наћи
на улицама нашег града, шта онда?
Умиру? - Умиру!
И распадају се. И онда се појављују комарци, црви и муве.
А онда...
Шта онда?
Муве умиру.
Причај. - То је на хебрејском.
Хебрејском? Прочитај то.
"Ове катастрофе су Божје дело,
и нису завршене.
Биће још горе. Морамо да склопимо договор.
Ради обостраног добра."
То је Божје дело.
Ово је договор који ћу склопити с вама.
Смене ће се дуплирати.
И нећете добити сламу да правите цигле.
Можда ће вам је Бог обезбедити.
У почетку сам био импресиониран.
Више нисам.
Ово угрожава све.
Кога кажњаваш?
Шта му фали?
Болестан је.
Шта је ово? Да ли си ти ово урадио? - Нисам ја.
Да ли си ти? - Не, не.
Шта му се десило?
Направили смо велики напредак у медицини, мада још има неколико
скривених болести које у потпуности не разумемо.
Животиње нису поштеђене, и постоји нека теорија
да ове болести могу да пређу од најмањег створења...
Као што је...
Мува.
Да ли си била скоро на реци? - Молила сам се Кебехет опет.
И још шест богова.
Да ли је то све?
Завршио си?
Ја јесам.
Покушаваш да ми кажеш нешто кроз своје одсуство?
Да ли је то требало да ме укроти?
Јер неће!
Према првим извештајима више од 10 милиона квадратних лаката
летине је изгубљено.
Интендант је предложио да вратимо једну порцију следовања
у градски амбар. То би био милосрдни гест.
Ваш народ гладује.
Да ли предлажеш да и ја треба да почнем да гладујем?
Не.
Народ има воде у изобиљу.
Издржаће.
Циљај!
Одапни!
Циљај! Одапни!
Да ли си то ти?
Мојсије?
Брате?
Да ли си дошао да преговарамо?
Ја сам спреман.
Хоћу да ти понудим нешто.
Ако се још нешто деси,
спустићу сопствену кугу на вас.
Сва јеврејска деца која још не ходају,
никад неће проходати, пошто ћу их удавити у Нилу.
Као што је ти требало да будеш.
Кажеш да ти ниси проузроковао све ово?
То је урадио твој Бог?
Ја сам Бог! Ја сам Бог.
Хајде да видимо ко је ефикаснији у убијању,
ти, овај Бог,
или ја.
Фино што си дошао. - Да ли ти је дао што си тражио?
Још није, али његов народ се окреће против њега.
А његова армија? - Хоће.
Не слажем се.
Нешто горе мора да се деси. - Не слажем се.
Нешто још горе било би... - Шта би било?
Шта си хтео да кажеш? Окрутно, нехумано?
Није лако
гледати људе с којим сам одрастао да толико пате.
А шта с људима с којима ниси одрастао?
Какво ти је било размишљање о њима?
Још их не посматраш као своје, зар не?
Све док Рамзеса подржава армија ништа се неће десити.
Било шта горе је освета. - Освета?
Након 400 година бруталног ропства?
Ови фараони који мисле да су богови који ходају,
нису ништа до месо и крв.
Хоћу да их видим на коленима, преклињући да ово престане!
Дојадило ми је да причам с гласником!
Генерале!
Чуо сам Рамзесове последње претње,
па да ти кажем шта ће се следеће десити.
Не, не смеш то да урадиш.
Нећу да учествујем у томе!
Стој!
Мојсије? - Не дирајте га.
Кајане. - Мојсије.
Могу наредити да те убију. - Не верујем.
Осим ако то лично не урадиш.
Твоји сопствени војници су ме пустили да уђем.
Више не преговарам.
Нисам зато овде.
Дошао сам да ти кажем да нешто долази...
што је ван моје контроле.
Нешто што ће угрозити хиљаде и хиљаде грађана.
И тебе лично, Рамзесе, уколико не прихватиш оно што сам тражио.
И то јавно објави пре него што сунце зађе.
Рамзесе... Не окрећи ми леђа!
Ово нема везе...
с нама двојицом.
Ово је далеко више од тога.
Овде је реч о опстанку Египта. Разумеш ли?
Залазак сунца.
Након тога биће прекасно.
За шта ће бити прекасно?
Заштити своје дете.
И заштити га вечерас. - Моје дете?
Да ли је то претња?
Мојсије!
Реците свима да закољу јагње.
И нек обележе своја врата и оквире врата вечерас његовом крвљу.
Зашто? - Сажаљевам јагњад ако нисам у праву.
Ако сам у праву, благосиљаћемо их
за вечност.
Бену? Бену?
Не!
Рамзесе?
Рамзесе.
Не!
Зекарај!
Чучните!
Убицо!
Убицо деце!
Њихова деца су помрла.
Ноћас.
Као и моје.
Да ли је ово твој Бог?
Убица деце?
Какви фанатици обожавају таквог Бога?
Ниједно јеврејско дете није ноћас умрло.
Губите се.
Идите.
Сви ви, губите се!
Идите у Канан ако је то што желите.
Назад у вашу домовину из снова.
Али идите!
Како ти кажеш.
Овим сам ја путем ишао.
Одавде идемо на југ до Црвеног мора, Тирански пролаз је овде.
При осеци, можемо да га пређемо пешице.
Знаш ли зашто спаваш тако мирно, сине?
Јер знаш да си вољен.
С дужним поштовањем, ако ћемо да заробимо 400.000 робова, требаће нам
више од три дивизије.
Нећемо никога да заробљавамо.
Напред!
Требало би да се одморимо. - Не.
Нећемо бити безбедни док не пређемо море.
Мојсије!
Рамзес.
4.000 људи. Хиљаду кочија.
Колико је далеко иза нас? - Четири дана.
И мање ако не одмарају коње.
Рамзесе!
Морамо одморити коње и људе.
Пролаз је у оном смеру,
најдужи и најлакши пут је тамо на западној обали.
Или да идемо кроз планине.
Кроз планине? Зашто?
Зашто не би ишли оним путем?
Можемо али може и Рамзес.
Планински пролази су опасни, али су преуски
за Рамзесове кочије, и не би могао да нас прати.
То би нам купило потребно време.
Шта ти Бог каже?
Планине.
Можемо ли успети?
Напред!
Којим путем одавде?
Остаћемо овде.
Треба ми Твоја помоћ.
Не знам где сам.
Нећеш ми помоћи?
Нећеш помоћи њима?
Овамо!
Покрет!
Овамо!
Да ли сте сигурни? - Веома сам сигуран.
Мислио сам на то да ли можемо прећи с нашом опремом и кочијама?
Они нису мислили да могу прећи са својим.
Откуд би то знали?
Никад тамо нису били.
Мојсије можда јесте.
Да ли је ово плима или осека? - Нема везе.
Ово није Тирански пролаз, је ли? - Не.
Да ли уопште знаш где смо? - Да!
Ми смо на тачки земље где је море испред а армија иза.
Шта сад?
Била армија или не, морамо се одморити.
Све њих сам одвео у погрешном смеру.
Напустио сам породицу.
Тебе сам изневерио.
Нисам оно што сам мислио да јесам.
Шта је било?
Струја.
Јака је.
Морамо да пређемо овде.
Морамо да пређемо одмах.
Овде ћемо прећи. Прећи ћемо овде!
Спремите се! Овде ћемо прећи!
Идите да им кажете! Идите!
Твоја наређења су попут врха египатског бича.
Ми нисмо више робови.
Нисте ни слободни.
Заборавили сте Канан,
земљу ваших предака?
Почаствовали сте ме вашим поверењем.
Сад ја вас почаствујем својом вером.
Пратите ме и бићете слободни.
Останете ли, умрећете.
Не плашите се.
Бог је с нама!
Идите! Спремите се!
Идите! Бог је с нама!
Раширите вест! Овде ћемо прећи!
Што брже можете скупите своје ствари и формирајте групе!
Брзо!
Хајде!
Сталожено!
Помери се удесно! Удесно! Прибиј се!
Наставите даље!
Немате чега да се плашите!
Не брините! Бићете безбедни!
Држите према десно!! Држите према десно!
Рамзесе!
Станите! Стој!
Идемо!
Покрет!
Наставите! Хајде!
Тамо.
Исусе Навине. Ароне.
Трчите! Сви трчите!
Покрет! - Трчите к обали!
Мојсије.
Морамо да идемо!
Рамзесе!
Идемо! - Рамзесе, стани!
Сви!
Окрените се! Окрените се!
Кајане!
Идите! - Брате.
Идите сместа, то је наређење!
Хајде! Нећеш успети да се вратиш.
Хајде.
Брже!
То сам ја само.
Седи.
Моја породица није далеко одавде.
Твоја породица? - Моја друга породица, жена и син.
Мислио сам да их можда могу убедити...
да нам се придруже. Можда, то је...
То није мудро. - Наравно да треба да дођу.
Дуг је пут пред нама, много тога се може десити.
А онда кад дођемо тамо, ако дођемо тамо...
Мислиш да нам неће дозволити да се населимо у Канану?
Посматраће нас као агресоре. - Која нам је алтернатива?
Велики смо као било које друго племе. - Велики смо као нација племена
и то је оно што ме још више брине. - Зашто?
Оволико много људи?
Да ли мораш да питаш?
Сви имамо исти циљ. - Сад имамо.
Шта ће се десити кад престанемо да бежимо?
Рамзес...
Велики.
Хвала.
Гершоме.
Урадила си оно што си рекла? - Шта сам рекла?
Да ћеш променити своју веру
да ме задржиш?
Не.
Добро.
Сад ти можда затреба више него икад.
Ко су они?
Мој народ.
Ко те чини срећном?
Ти.
Шта ти је најважније у животу?
Ти. - И ти мени.
Кад ћу те напустити?
Никад.
Могу ли да наставим?
Настави.
Шта мислиш о овоме?
Нико то не би урадио да се нисам сложио.
Тако је.
Приметио сам то код тебе.
Не слажеш се увек са мном.
Ни ти са мном. Приметио сам.
Али ево нас, још разговарамо.
Али не још задуго.
Вођа може да посрне. Али камен...
ће истрајати.
Ови закони ће водити твој народ уместо тебе.
Ако се не слажеш, спусти чекић.
Превео: Бамбула
За мог брата Тонија Скота
yifysubtitles.com