Přeložil -OverLord-
1300 PŘ. N. L.
Přes 400 let byli Hebrejci otroky Egypťanů.
Budovali jejich sochy, města a všechnu krásu.
Za celou tu dobu nezapomněli na svoji domovinu.
Nebo na svého Boha.
A Bůh nezapomněl na ně.
EXODUS: Bohové a králové
Palác faraona Memfis
Je pravdou, že Chetité mají 60 tisíc vojáků před Kadešem.
Méně jasné ale je, proč.
Chetité se snaží překročit hranice.
Zcela zřejmě.
- Co dalšího dělají? - Očekávají od nás invazi.
Podle našich informací.
Myslí si, že plánujeme útok, což není pravda.
To ani nemám v plánu.
Také ale nechci sedět tady a čekat,
než armády Chetitů dorazí ke zdem našeho paláce.
Pojďte.
Co říkají vnitřnosti?
Neříkají nic.
Naznačují.
- A z toho mohu číst. - Vyčti tedy, zda máme zaútočit.
Ano, nebo ne?
Je to nejasné.
Něco jiného ale ano.
V boji bude vůdce zachráněn
a jeho zachránce bude jednou vůdcem.
A neříkají vnitřnosti, že ztratíme rozum a povedou nás znamení?
Velká Sachmet, faraon pije ve tvém jménu
a modlí se za vítězství nad Chetity u Kadeše.
Až přijde čas, tvým prvním nařízením by mělo být, že tu ženskou propustíš.
To udělám.
Nechápu, proč to otec neudělá.
Ale pro jistotu, pokud mě uvidíš ve vážném nebezpečí,
nevšímej si toho.
Myslím to vážně.
Když se na vás podívám, stále vidím ty dva chlapce, kteří spolu
vyrostli jako bratři.
Pokud na to z nějakého důvodu zapomenete,
tak vám to tyhle meče připomenou.
Malé, aby se zastrčily za sedlo, a krátké, abyste o ně nezakopli.
Tenhle je jeho. Máš můj.
To je správně. Tak jsem to chtěl.
Máte meče toho druhého, abyste se ochránili.
Slibte mi, že to uděláte. Vždy.
Hyjé!
Divize Amun na sever,
divize Ra do středu. Ptah na jih. Seth v záloze.
- V záloze? - Ano.
Měli bychom soustředit naši sílu na střed.
Ty se soustřeď na boj, zbytek nech na mně.
Palte!
Pal!
Vezměte Ramsese! Běžte!
Jeď dokola! Jeďte dokola!
Mojžíši.
- Co se tam stalo? - Nic.
Ptal jsem se velitelů na to samé, také lhali.
A mám toho po krk.
On si myslí, že se něco stalo, ale nestalo.
A to?
Velekněžka a její proroctví.
- Říkala, že nevidí, kdo zvítězí. - To druhé.
Vůdce bude zachráněn a...
Ty jsi zachránil mému synovi život?
Ano.
Posaď se.
Poděkování je málo, ale děkuji ti.
Vím, že nevěříš velekněžčiným proroctvím, ale já ano.
A to já respektuji.
Ale tohle nic neznamená. Nedává to ani smysl.
- Protože nejsi mé krve? - Ano.
Nemůžeš být mým nástupcem.
- Ne tím běžným způsobem. - Žádným způsobem.
Ale dovedeš si to představit.
Je hrozné říci tohle o vlastním synovi, ale já...
...věřím ve vládnutí více tobě než jemu.
Jednotka chetitských vozů prolomila naši obranu a zahájila útok.
Byl jsem obklíčen nepřítelem.
Nablízku žádný voják. Čelil jsem zoufalému boji o svůj život.
Pouze za pomoci bohů jsem přemohl útočníky a vrátil se k divizi Ra.
Stačí!
- Chtěl bys něco přeformulovat? - Ne.
- Mám pokračovat? - Ne. Zbytek je jistě vyhovující.
- Co je na řadě dál? - Pithom.
- Co s ním? - Situace s otroky.
Dobře. Ramsesi?
Co?
Jeď tam, setkej se s místokrálem a podej mi hlášení.
- Já? - Jednou to bude tvoje.
Zajímej se o to.
Co dál?
- Dojedu za místokrálem. - Ne.
- Já pojedu. - Je to pod tvou úroveň.
Je to pod úroveň každého generála.
Já to udělám.
Ramsesi, můžeme zapomenout, co se stalo na bitevním poli?
Kdybych byl na tvém místě, také bych ti zachránil život.
Já vím.
Byl to pěkný hod. I pokud ti pomohli bohové.
Trocha jedu v krvi je prospěšná.
Budeš méně zranitelný proti dalšímu uštknutí.
Možná, že i můj otec je.
Pithom
Vítejte v Pithomu.
Na ten zápach si zvyknete.
Koukám, že místokrál plně využívá svých prostředků.
Tohle není práce, kterou by chtěl dělat každý, můj pane.
Jistá míra komfortu je nezbytná k udržení dobré nálady.
Víte, co je problém?
Lidé dnes žijí moc dlouho.
Každý rok umírá méně lidí než se rodí.
A tihle lidé se množí jako by to byl sport.
- Je to problém v pracovní síle? - Ovšemže ne.
Je to užitečné pro těžbu. Ale jen do určité chvíle.
Když vás chtějí mrtvého... Ano, to je problém.
Takže buď posílím vojsko, aby udrželo pořádek,
nebo zmenším jejich počet.
Pokud začnete masakrovat lidi kvůli této nejisté teorii,
vyvoláte přesně to, čemu se chcete vyhnout.
Dobrá, tak mi dejte to vojsko.
- Pojďme si s nimi dolů promluvit. - Proč, proboha?
Máte obavy ze vzpoury. Pojďme zjistit, zda jsou oprávněné.
Tím, že si s nimi promluvíte?
Tím, že se na ně budete dívat, až s nimi budu mluvit.
Můžete o člověku hodně zjistit, pokud se mu díváte do očí.
Něco vám o Hebrejcích povím.
Jsou to záludní a agresivní lidé.
Víte, co "izraelita" v jejich řeči znamená?
- Ten, kdo bojuje s Bohem. - Ten, kdo zápasí s Bohem.
To je rozdíl.
Podívejte, nejsem tak vzdělaný jako vy, na což mě asi upozorňujete,
ale musím se s nimi potýkat každý den. Vím, o čem mluvím.
Nemusíte chodit, půjdu tam dolů sám.
Hej!
Proč je trestán?
Neustálý potížista, můj pane.
Proč se usmívá?
- Říká, že necítí bolest, můj pane. - Tak proč ho bičovat.
Nejste tady náhodně. Chtěl jsem se setkat se staršími.
- No tak, za co se modlíte? - Abychom znovu viděli Kanaán.
Znovu? Nikdy jste ho neviděli.
Já jsem Kanaán viděl. Obývají ho kmeny krutější než egyptská armáda.
Takže se tam nevrátíte. A pokud ano, tak půjdete pryč.
- Bůh říká něco jiného. - Který Bůh? Tvůj? Bůh Abrahámův?
Ten, který řekl, že jste výjimeční? Že jste vyvolení? Něco ti povím.
Pojď sem. Pojď.
Mýlí se.
Vidím, že tě to nepřesvědčilo. A to je problém.
Hned vedle nerealistické víry leží fanatismus, vedle podněcování
a vedle revoluce. A všechno to začíná u starších.
- Jak se jmenuješ? - Jak ty?
Povím ti to. Jsem Mojžíš, syn Bithie, vnuk Horemheba.
Zapište jejich jména a pošlete sem další skupinu.
Jmenuji se Nun.
- Můj pane! - Stůj! - Pusťte ho.
Starší vám chtějí něco říci. Ale ne tady.
- Kde a kdy? - Skladiště, dnes v noci.
Tumáte.
Vidím, že jste vaše dobrodružství přežil. Omlouvám se za čekání.
Nečekám.
- Jaký byl výlet do kamenolomu? - V pořádku.
Viděl jste, čemu musím čelit.
Povězte, mám vám přinést více záznamů, než odjedete?
Můžete mi povědět, zda bylo tohle vše nahlášeno Memfisu.
Bylo to schváleno? Máte písemný souhlas?
- Jistě, je to v evidenci. - Takže nevadí, když se podíváme.
Jistěže mi to nevadí. Nejde mi ale na rozum, co je v nepořádku.
Udělal jsem něco, čím jsem vás rozzlobil? A pokud ano,
je tu něco, čím bych vás potěšil?
Přestaňte žít jako král. Žádný nejste.
"...do země oplývající mlékem a medem".
Mohli by počkat alespoň venku? Nejsme nebezpeční.
Počkejte u koní.
- Věříte v náhody? - Nijak zvlášť.
- Tohle náhoda není. - A co je to?
Váš příjezd do Pithomu. Proč jste přijel?
Pracovně.
Posaďme se.
Kdo je vaším otcem?
Vím, že neznáte jeho jméno. Jen to, že byl generál ve faraonově armádě.
Matka vám jeho jméno neřekla.
Vidím, že o tom nerad mluvíte.
Tohle vás ale bude zajímat.
Nebyl žádný generál.
Vaše matka - ta, kterou tak nazýváte - nemá žádné děti.
Narodil jste se jako otrok. Nechoďte, nechoďte!
Bude pro vás lepší, když půjdu.
- Odcházím. - Pokud teď odejdete,
vrátíte se, protože
víte, že je něco v nepořádku. Vždycky jste to cítil.
Prosím.
- Všichni ven. - Ven.
Když jste se narodil, existovalo proroctví, že náš vůdce
bude zrozen k tomu, aby nás vysvobodil z našeho otroctví.
A tak byl z Memfisu vydán příkaz zabít každého novorozeného
hebrejského chlapce.
Vaši rodiče na to nečekali.
Nebyla žádná šance, že byste to přežil.
Dali vás vaší sestře,
která vás v košíku donesla k břehu řeky
a pustila po proudu tam, kde se koupala dcera Ramsese I., Bithia.
Ta vás vzala k sobě, vaši sestru Miriam jako služebnou,
a vychovala jako vlastního.
Zřejmě vás milovala, ale nikdy vám ona ani nikdo jiný
neřekli pravdu. Jste Hebrejec.
Pravdu?
Pravdou je, že to ani není dobrá historka.
Myslel jsem, že jste alespoň dobří vypravěči.
Ty, otroku!
Ty!
Očekáváte za tuto informaci odměnu?
Naší odměnou je sloužit vám.
Odměňte nás čímkoli, co máte na mysli.
Neodmítneme.
A co tohle...
Nezabiju vás.
To by byla dostačující odměna.
Ten váš národ.
Prosím, odejděte.
Prosím.
- Jak to šlo? - Můžeme si o tom promluvit jindy.
Můžeme hned. Odpočinu si od té armády ponurých lékařských tváří.
Posaď se.
Pročetli jsme si městské záznamy a ten muž je zcela zřejmě zloděj.
Jedna z těch nejvíce depresivních ironií života je,
že muži, kteří touží po moci, ji snadno získají,
ale neumí s ní správně naložit.
- Co se děje, Mojžíši? - Jste nemocný.
Něco jiného tě trápí. Poznám to.
Ne, nic dalšího.
Nechť jsi ostražitý, mlád a chráněn bohy
každičký moment svého věčného života.
Doleva.
Ne, z tvého pohledu. Ještě, ještě. Dobře.
Je to vysoké.
Památník je památníkem z dobrého důvodu. Inspiruje.
V tomto případě inspiruje co?
V tomto i v dalších případech, moc.
Řekni to nahlas, ať je to cokoli.
Venku je místokrál Pithomu. Není na programu dne.
- Tak ať jede zpátky do Pithomu. - Ne, ne, ne.
Tohle bychom měli vyřešit. Přiveďte ho!
Pokud jste přišel prosit nového krále o odpuštění, nevyjde to. Zatknout!
Počkejte, prosím. Mohu alespoň zareagovat?
Prosím vás. Je to ve vašem zájmu.
- Zkraťte to. - Ano.
Ale jen mezi mnou a králem.
Moji radou je, aby on i ostatní generálové opustili místnost.
Vážně? To je vaše rada?
Ale vy nejste jeho rádce.
- Ano, to je pravda. Rádce jste vy. - Přesně tak.
Mojžíši.
Všichni až na místokrále ven.
Hrozné zprávy...
Tady jsi.
Takže, místokrál. Nezatkl jsi ho?
Nedal jsi na doporučení?
Přišel a pověděl mi incident týkající se dvou strážných.
Jeden z nich napadení přežil. Řekl jsem mu, že mě tohle nezajímá.
A pak mi pověděl ten nejneuvěřitelnější příběh.
Prý podle velmi spolehlivých zdrojů. K mému ohromení
připustil, že šlo o hebrejské špiony. Ty víš, o čem mluvím.
Ano.
A co si o tom myslíš?
Myslím, že je to urážlivé a směšné.
Ano, ano. Zrovna ty budeš ze všech lidí tady Hebrejec.
Tak jsem řekl: jak bych mohl takovému příběhu věřit?
Bratranče... nemůžeš.
Co kdybych tomu zkusil nevěřit, Mojžíši?
Co mám dělat?
Bithie!
Matko.
Ten muž je zloděj. Můj syn na to přišel, ne ty.
A nahlásil to tvému otci, který by toho zloděje pověsil,
kdyby sám neumíral. Věříš jeho chabým lžím.
Jediné, co chci vědět je, jestli je to pravda, ne začít řečnickou tirádu.
Mluvit o tomhle dále je nedůstojné.
- A to já nechci. - Odpověz na otázku.
Ano, nebo ne?
Mluvila jsem s tebou?
Přiveďte ji, přiveďte ji. Hned!
Miriam. Pojď, posaď se.
Zeptám se tě na něco, co ti bude připadat zvláštní.
Chtěl bych, abys odpověděla po pravdě.
Jak znáš Mojžíše?
Ty víš, jak ho znám. I tebe.
Pomáhala jsem vás oba vychovat.
- Takže nejsi jeho sestra? - Ovšemže ne.
- A nejsi Hebrejec. - Ne.
Dej ruku na stůl.
- Ramsesi. - Nebuď hlupák!
- Ramsesi! - Nemluvím s tebou! Mluvím s ní.
Celou paži na stůl, Miriam. Díky.
Ramsesi.
- Nenech to zajít tak daleko. - Nenech to zajít tak daleko? Nebo co?
- Nenech to zajít tak daleko. - Jsi si tím určitě jistý?
Dej z něj ruku, nebo ho použij.
Nebo by ses možná chtěl zeptat sám?
Tak mohu pokračovat?
Miriam, zeptám se tě znovu.
Pokud tvá odpověď bude znovu ne, je mi líto co bude následovat.
Jsi jeho sestra?
Ne.
Ano! Ano!
Nepotřebuješ důvod, abys ho zabil, ale jeden máš. Tohle byla velezrada.
- Jaká velezrada? - Přiznal, že to věděl.
To nebylo přiznání!
Jen nechtěl, abych jí usekl ruku!
Viděl jsem to v jeho očích. On tomu příběhu nevěří.
Já tomu nechci věřit!
Ty ano, protože je to příležitost se ho zbavit, což jsi vždycky chtěla.
Neřekla jsem "vykázat", řekla jsem "zabít".
Jsem si jistý, že to bude následovat. Tam, kam jde.
Khyane.
- Nech mě promluvit si s matkou. - Ano.
Pojď, Miriam.
Ne každý člověk by ochránil svého sluhu, který pro něj není ničím víc.
Rozhodně nikdo další v této rodině, včetně mě.
Neřekla bych, co chtěl slyšet.
A ona taky ne.
Natolik tě máme rády.
"My"?
- Není to pravda. - Je to pravda.
Tohle jsi měl na sobě, když jsem tě donesla k řece.
Sundala jsem ti ho ze zřejmého důvodu.
To je tvé.
Spojení mezi tebou a naší matkou.
Tvá sestra ti zachránila život.
Teď jsi zachránil ten její,
Moshe.
Miriam.
Mrzí mě to, pane.
- Mojžíš! - Mojžíš!
Nemám nic, co byste mohli ukrást. Můj kůň je mrtvý.
Nejsme tady kvůli tvému koni, Moshe.
Tiranská úžina, Rudé moře
Co děláte? Nestůjte a pracujte. Ty, naber vodu pro naše kozy.
Ty, počkej až na tebe přijde řada.
Odveďte svoje zvířata od koryta.
Je znovu vaše.
- Odkud jsi? - Západně odsud.
- Kam máš namířeno? - Na východ.
- Co jsi provedl? - Co tím myslíš?
Spáchal jsi nějaký zločin?
Vážím si tvých dcer, že mě pozvaly na jídlo,
ale nezmínily se, že budu podroben výslechu.
Omlouvám se. Jsem jen zvědavý.
Jsi zde vítán. Před večeří se umyj, pokud máš zájem.
A pokud chceš, můžeš zůstat přes noc, než budeš pokračovat tam, kam míříš.
Díky.
Popiš mi Memfis jako někomu, kdo tam nikdy nebyl a nebude.
Je... nechci říkat "civilizovaný", abych neurazil,
ale je civilizovaný. Jsou tam nejen ovce a kozy.
- Těch je tu více než dost. - Vážně? Kde?
Promiň, to bylo ošklivé.
Proto, že žiji tady, nemusím být neznalá.
To mi došlo.
Můžu ti říct jedno. Tohle je to nejhezčí místo
široko daleko.
- A proto odcházíš? - Jistě.
Pro někoho jako jsem já tady nic není.
A kdy? Dnes?
Pamatujte si tuto chvíli v čase, protože po předání slibů
dáte světu vědět:
toto je můj muž, toto je má žena.
- Já, Zipporah. - Já, Mojžíš.
- Přijímám tě, Zipporah... - Přijímám tě, Mojžíši...
- za svou... - za svého...
s láskou k tomu, co o tobě vím...
s důvěrou v to, co zatím nevím...
s úctou v tvou poctivost...
a s vírou v tvou stálou lásku.
V čemkoli, co nám život přichystá, ti slibuji svou lásku.
Co tě dělá šťastným?
Ty.
Co je nejdůležitější věcí tvého života?
Ty.
- Kde bys byl raději? - Nikde.
- A kdy bys mě opustil? - Nikdy.
Pokračuj.
o 9 let později
Říkal jsem "per se".
Nechci debatovat o své hrobce, "per se".
Chci debatovat o tom, proč o ní chceš ty stále debatovat.
Se vší úctou, neměl to být váš první projekt po nástupu na trůn.
Je to obrovská konstrukce, jak jste už možná zmínil.
To je zjevně i můj dům.
- Je tu problém ohledně paláce? - Není dokončený.
- Nebude to trvat dlouho. - To jsi říkal před několika měsíci.
Mezitím tady žiji jako beduín.
Dokonči ho! Rychleji!
To musím někoho zabít?
Myslím, že jste to zdůraznil dostatečně.
Dobrý hod, otče.
Miř trochu výš.
Skoro.
Už jsi byl někdy nahoře?
Ne. Ty bys chtěl?
- Matka říká, že je to zakázané místo. - Kým?
Naším Bohem.
Náš Bůh nám zakazuje lézt na hory?
Ne na každou. Jen na tuhle.
Je to Boží hora.
Mateš ho.
Nesnažím se o to.
Je pro našeho chlapce dobré vyrůstat s vírou v nic?
Je špatné vyrůstat s vírou v sama sebe?
- Je to má víra. - Já vím.
- A jeho též. - Chápu.
Může si to rozmyslet, až bude starší. Stejně jako ty.
Ale on už je jako já.
Moshe.
Pomoz mi. Asi mám zlomenou nohu.
Nejen to.
Cos to říkal?
Kdo jsi?
A kdo ty?
- Jsem pastýř. - Myslel jsem, že jsi byl generál.
Já generála potřebuji.
- Proč? - K boji. K čemu jinému.
K boji proti komu?
Za koho?
Myslím, že víš.
Myslím, že by ses měl jít podívat, co se děje tvému lidu.
Dokud to neuděláš, nebude mít klidu.
Nebo nejsou podle tebe lidmi?
Kdo jsi?
Já jsem.
Udeřil ses do hlavy.
Ať jsi viděl nebo si myslíš cokoli, ta rána na to měla vliv.
Ta bouře.
Ta bouře začala dříve, než jsem se udeřil do hlavy.
- Nebyla to bouře. - Dobře, dobře.
Ta bouře něco znamenala.
- Bylo to něco jiného. - Ale chlapec byl jen v tvé hlavě.
Jak to víš? Jak to víš?
- Protože Bůh není chlapec. - Jak tedy vypadá? Popiš ho.
- Popiš ho někomu, jako jsem já. - Víš, jak právě zníš?
Ano, jako bych blouznil.
Ano, ano...
Potřebuješ si jen odpočinout.
Musím ti něco říct. Musím ti něco říct...
Nebyl jsem k tobě úplně upřímný.
V čem?
V tom, kdo jsem. V tom, co jsem provedl,
kdo jsem byl
a co cítím.
- Co cítíš ke mně? - Ne, o tom jsem ti nelhal.
Odpočívej.
- Odpočívej. - Neodcházej.
Moshe.
Gershome?
- Co tady děláš? - Nic. Nemůžu spát.
Děláš si o mě starosti?
Ano.
Nedělej.
Budu v pořádku.
- Co je to? - Jako co to vypadá?
Pojď dovnitř. Pojď dovnitř.
Co s tím vším budeš dělat?
Ujistím se, že tě znovu spatřím.
Polož to a můžeš mě vidět navždy.
Co to znamená?
To je někdo, koho jsem znával.
Tohle není navždy.
Znovu se shledáme.
Věříš mi?
To je dobře.
Nikdy neříkej jen to, co chtějí lidé slyšet.
Ale ano, znovu se shledáme.
Pohlídáš mi to?
Gershome. Prosím, podívej se na mě.
Jaký bůh řekne muži, aby opustil svou rodinu?
Pokud tomu rozumíš, tak já také.
Nerozumím.
Takže nemohu odpovědět na otázku.
Pokud víra znamená tohle...
vyměním tu svou za to, abych tě zadržela.
Nedotýkej se mě.
Běž. Běž!
- Otče, nemáte trochu mléka? - Ano.
Odkud jdete?
Od moře. Je to úzká a nebezpečná cesta.
Díky, otče.
Joshuo, pamatuji si tě.
Pořád necítíš bolest?
Pohlídej koně.
- Díky. - Vítej zpět, bratře.
To je Aaron, tvůj bratr.
Ithamare.
Ithamare, tohle je tvůj slavný strýc Mojžíš.
Kdysi býval egyptským princem.
Jsem v pořádku.
Všichni jsou v pořádku.
Spíš tak sladce, můj chlapče.
Protože víš, že jsi milován.
Já jsem nikdy tak sladce nespal.
Bylo mi řečeno, že tě mám teď nazývat Ramsesem Velikým.
Mojžíši... Jsi naživu.
- Jsem rád, že jsi naživu. - Vážně?
Proto jsi poslal dva zabijáky, aby mě zavraždili?
- To moje matka. - Neobviňuj ji.
Chtěla tě mrtvého.
Kdo myslíš, že schoval tvůj meč tam, kde bys ho našel?
Mojžíši.
Nejsem tady, abych ti vzal trůn.
Nejde ani o proroctví, které tě tak trápí. Jde o něco jiného.
Bylo mi řečeno, že věci tady jsou
- mnohem horší. - Je to lepší než kdy dřív, Mojžíši.
- Ne... - Máme pořádek...
Pořádek? Pořádek?
Otroci. Jejich těla hoří. Ve dne i v noci.
Viděl jsem to na vlastní oči. Tomu říkáš pořádek?
- Otroci? Co bys čekal? - Mělo by se s nimi zacházet
jako s Egypťany. Měli by mít stejná práva a být za práci placeni,
nebo je musíš osvobodit.
Nejsou to Egypťané. Jsou to otroci, Mojžíši. Co jiného bys čekal?
Nevěděli by, co dělat, kdyby se o sebe měli jako zvěř sami postarat.
Neříkej jim zvířata!
Z ekonomického hlediska je to, co žádáš, problematické.
Nečekal jsem, že uslyším prosté "ano".
Ale nechci slyšet prosté "ne". Snažíš se mi povědět ne?
Neříkám ne. Říkám čas.
- Čas. Nasloucháš Hebrejcům. - Nenaslouchám Hebrejcům.
S kým mluvíš?
S Bohem.
Se kterým?
- Nezvažujete snad jeho návrh. - Jde o návrh, když vám muž
drží dýku u krku, ministře?
- Je snad? - Více bych to bral jako požadavek.
Přišel o rozum. Našel Boha. Svého Boha.
Ne jednoho z našich. Takže...
Chtěl bych Mojžíše...
Chci Mojžíše mrtvého.
- Slyšeli jste mě? - Ano.
Tak běžte.
A...
...jeho rodinu též.
Mojžíš. Kde je Mojžíš?
Mojžíš a jeho rodina, kde jsou?
Tohle není Mojžíš!
Tohle není jeho rodina!
Tohle je muž, jeho žena a dítě,
kteří na jednoduchou otázku: "Kde je?", odpověděli:
"My nevíme".
Doneste si tento výjev dnes večer domů
a prodiskutujte, proč byste ho měli chránit.
Vězte, že zítra v tento čas
zde na tomto místě bude další rodina.
A další den zase. A další den
si troufám říci, že ta vaše.
Chci se připojit k boji.
Joshuo, použij koleno.
Dobře.
Obě oči otevřené!
Nabít!
Napnout. Vypálit!
Postoupit!
Napnout. Vypálit!
Napnout!
Vypálit!
Napnout!
Vypálit!
Znovu!
Jsou dva druhy války.
Oba ovlivňuje počet.
S větším počtem...
zaútočíte na nepřítele přímo!
Bodnete ho do srdce!
S menším počtem na něj přijdete ze strany.
Budete ho krvavě řezat.
To vyčerpá srdce.
Armádní zásobovací trasy.
Ne!
Zásobovací trasy lidu.
Jídlo.
Majetek.
Komfort.
Čeho tím dosáhneme?
Všeho.
Pouze egyptský lid...
ho může přinutit, aby přijal naše požadavky...
svobody. My musíme donutit je...
aby on řekl ano!
Ano?
Ano!
Ano?
Ano!
Na můj pokyn!
Připravit.
Ty nic neuděláš?
To jsem neřekl.
- Kde jsi byl? - Koukal jsem, jak se ti nedaří.
Oslabování nepřítele zabere čas.
Tímto tempem to zabere roky. Generace.
- Jsem za to připraven tak dlouho bojovat. - Já ne.
Myslel jsem, že děláme pokroky.
Najednou jsi netrpělivý.
Po 400 letech otroctví.
Jsem já ten jediný, kdo s tím doteď nic neudělal?
Vím pár věcí o válčení, ale jestli mě nehodláš poslouchat,
proč jsi mě tedy oddělil od mé rodiny?!
Já ne, to ty.
Nepotřebuješ mě.
Možná ne.
- Tak co mám dělat? Nic? - Zatím...
...se můžeš dívat.
Bohyně Kebechet, pokorně tě vyzývám, vyčisti vodu řeky,
která nám dává život.
- Jak dlouho to bude trvat? - Dlouho ne.
Ale déle.
Ramsesi! Ramsesi!
Ano?
- Dost už! - Udělej něco!
Jsou to jen žáby.
Ne, ne, ne. Nepijte to. Je to špinavé.
Nil, jak víme, naplavuje veliké množství jílu.
Tento rok je ho proudem unášeno více než obvykle
a usazuje se na břehu řeky, zvířený bojem krokodýlů.
Tyto souboje nejenom dramaticky změnily barvu vody,
ale znečistily ji tak, že vymřely ryby.
Ale žáby, jak víme, mohou z vody ven, když musí.
Což udělaly, ale žáby stále potřebují vodu,
a když ji nenajdou v ulicích našeho města, tak co?
- Zemřou? - Zemřou!
A pak hnijí. Pak přijdou komáři, červy a mouchy.
A pak...
Pak co?!
Mouchy zemřou.
- Mluv. - Je to v hebrejštině.
V hebrejštině? Přečti to.
"Tyto katastrofy jsou dílem božím a neskončily.
Budou se zhoršovat. Musíme se dohodnout k oboustranné spokojenosti."
Takže... dílo boží.
Tady je má dohoda!
Pracovní zátěž bude zdvojnásobena
a nedostanete žádnou slámu k tvorbě svých cihel.
Možná vám ji dodá váš Bůh.
Ze začátku jsem byl ohromen.
Teď už ne.
Postihuje to všechny.
Tak koho trestáš?
Co je to?
- Udělal jsi to ty? - Já ne, já ne.
- Udělal jsi to?! - Ne, ne...
Co se mu stalo?!
Dosáhli jsme v medicíně mnoho významných pokroků.
Bohužel je stále několik skrytých nemocí, kterým plně nerozumíme.
A zvířat se to také týká.
Existuje ale jistá domněnka,
že se tyto nemoci mohou přenést z těch nejmenších stvoření.
Třeba...
Z mouchy.
Byla jsi poslední dobou u řeky?
Žádala jsem znovu Kebechet a šest dalších bohů.
To je všechno?
Skončil jsi?
Já ano.
Snažíš se svými činy něco říct?!
Snažil ses mě zahanbit?!
Protože to se nestane!
První zprávy hovoří o ztrátě více než 10 milionů kubických metrů úrody.
Důstojník zásob doporučuje dát část zásob prostým lidem
jako důkaz smilování.
Váš lid hladoví.
Navrhuješ tedy, abych já hladověl také?
Ne.
Lidé mají dostatek vody.
Vydrží to.
Pal!
Jsi to ty?
Mojžíši.
Bratře.
Přišel jsi vyjednávat?
Protože jsem připraven.
Protože mám pro tebe nabídku.
Stane se ještě jedna věc
a postihnu vlastním morem vás.
Každé hebrejské dítě, které ještě nechodí...
a nikdy nebude...
protože ho utopím v Nilu,
jako jsi měl být ty.
Říkáš, že ses neutopil díky tomuhle všemu,
co dělá tvůj Bůh?
Já jsem bůh! Já jsem bůh!
Uvidíme, kdo je lepší v zabíjení.
Ty, tento Bůh,
nebo já.
Milé, že jsi přišel.
Dává ti, cos žádal?
Ještě ne, ale jeho vlastní lid se obrací proti němu.
- A jeho armáda? - Bude.
Nesouhlasím.
- Stane se něco horšího. - Nesouhlasím.
- Cokoli horšího by bylo... - By bylo co? Co chceš říct?
Kruté? Nelidské?
Není lehké vidět lidi, s kterými jsem vyrůstal, tak trpět.
A co lidé, s kterými jsi nevyrůstal? Jaký názor máš na ně?
Stále o nich nepřemýšlíš jako o vlastních, že?
Tak dlouho, jak za sebou bude mít Ramses armádu, se nic nezmění.
Všechno horší je jen pomsta!
Pomsta?! Po 400 letech brutálního zotročování?
Tihle chlápci, kteří se mají za žijící bohy,
nejsou nic víc než z masa a krve. Chci je vidět na kolenou
prosící, aby už to skončilo!
Už mě nebaví mluvit s poslíčkem!
Generále!
Slyšel jsem Ramsesovy poslední hrozby.
Takže ti povím, co se stane dál.
Ne, ne... To nesmíš udělat...
Tohohle se nezúčastním!
Nechte ho.
- Khyane. - Mojžíši.
- Mohl jsem tě nechat zabít. - To si nemyslím.
Alespoň to udělej sám. Tvoji vlastní vojáci mě vpustili.
- Už nevyjednávám. - Proto tu nejsem.
Přišel jsem ti říct, že se něco blíží.
Něco, co je mimo mou kontrolu.
Něco, co postihne tisíce a tisíce občanů
a tebe to ovlivní velmi osobně, Ramsesi,
pokud nepřijmeš to, o co jsem žádal
a neohlásíš to veřejně do západu slunce.
Ramsesi, neotáčej se ke mně zády!
Tohle nemá nic společného s námi dvěma.
Tohle je daleko horší.
Tohle je o přežití Egypta, rozumíš?
Západ slunce. Pak už bude moc pozdě.
Na co?
Abys ochránil své dítě.
Abys ochránil své dítě, dnes v noci.
Mé dítě?
To je výhrůžka?
To je výhrůžka? Mojžíši!
Mojžíši!
Pověz všem, aby zabili jehně
a natřeli dnes večer jeho krví dveře a zárubně.
Proč?
Litujme jehňat, pokud se pletu.
Ale pokud mám pravdu,
požehnejme jim věčností.
Ramsesi?
Zemřely v noci děti?
Jako to mé?
Tohle je tvůj bůh?
Vrah dětí?
Jací to fanatici uctívají takového boha?
Žádné hebrejské dítě v noci nezemřelo.
Vypadněte.
Běžte.
Všichni z vás! Běžte!
Běžte do Kanaánu, jestli chcete. Do země vašich snů.
Tak běžte!
Jak přikazuješ.
Tohle je cesta, kterou jsem jel.
Odtud půjdeme jižně k Rudému moři. Úžiny jsou tady.
Při odlivu přejdeme pěšky.
Spi sladce, můj chlapče,
protože víš, že jsi milován.
Se vší úctou, pokud budeme chytat 400 tisíc otroků,
budeme potřebovat více než tři divize.
Nikoho chytat nebudeme.
- Měli bychom si odpočinout. - Ne.
Nejsme v bezpečí dokud nepřejdeme moře.
Moshe!
Ramses.
Čtyři tisíce mužů.
- Tisíc vozů. - Jak daleko?
Čtyři dny. Méně pokud nedají odpočinout koním.
Ramsesi!
Musíme dát odpočinout koním i mužům!
Úžiny jsou tamtudy. Nejprotáhlejší a nejsnadnější cesta
je po západním pobřeží.
Nebo půjdeme přes hory.
Přes hory? Proč?
Proč nejdeme tamtou cestou?
Můžeme. Stejně tak ale Ramses.
Horský průsmyk je nebezpečný,
ale dost úzký pro Ramsesovy vozy.
Nemohl by za námi, a to by nám dalo náskok.
Co ti říká Bůh?
Hory.
Zvládneme to?
Jdeme!
Kterou cestou?
Počkejte.
Potřebujeme tvou pomoc.
Nevím, kde jsem.
Nepomůžeš mně,
nepomůžeš jim.
Tudy!
Pohyb!
Tudy!
- Jste si jistý? - Jsem si velmi jistý.
Myslím s naším vybavením a vozy.
Oni si to nemysleli.
Jak to můžou vědět? Nikdy tam nebyli.
Mojžíš možná ano.
- Je tohle příliv, nebo odliv? - Na tom nesejde.
- Tohle není úžina, že? - Ne.
- Víš vůbec, kde jsme? - Ano!
Jsme v místě, kde před námi je moře a za námi armáda!
Teď co? Armáda nearmáda, musíme si odpočinout.
Dovedl jsem je na špatné místo...
opustil jsem svou rodinu...
zklamal jsem tebe.
Nejsem tím, kým jsem myslel, že jsem.
Co je to?
Proud.
Je silný.
Musíme přejít tady.
Musíme přejít hned.
Přejdeme tady. Přejdeme tady!
Připravte se! Přejdeme tady!
Běžte jim to říct! Běžte!
Tvé rozkazy jsou jako rány egyptským bičem.
Už nejsme otroci.
Ale stále nejste svobodní.
Ztratili jste vizi Kanaánu?
Země vašich předků?
Poctili jste mě svou důvěrou.
Teď vás poctím svou vírou.
Následujte mě a budete svobodní!
Zůstaňte a zemřete!
Nebojte se.
Bůh je s námi!
Běžte! Připravte se!
Běžte! Bůh je s námi!
Řekněte to dál! Přejdeme tady!
Pojďte!
Doprava, doprava. Doprava!
Kupředu!
Není se čeho bát!
Nebojte se, budete v bezpečí!
Doprava, doprava!
Ramsesi!
Stát!
Jedeme.
Pohyb! No tak!
Tam.
Joshuo! Aarone!
Běžte!
Všichni běžte! Rychle!
Běžte ke břehu!
Moshe.
Musíme pryč!
Ramsesi! Ramsesi!
Ramsesi, dost!
Všichni! Otočit, otočit!
Khyane!
- Odejděte. - Bratře?
Ihned odejděte. To je rozkaz!
Tak pojď! Nazpátek to nikdy nestihneš!
To jsem já.
Sedni si.
- Má rodina odsud není daleko. - Tvá rodina?
Má druhá rodina. Moje žena a syn.
Přemýšlel jsem, že bych je možná přesvědčil,
aby se k nám připojili. Možná to ale není moudré.
- Jistěže by měli jít. - Máme před sebou dlouhou cestu.
Hodně se toho může stát.
A pak...
až se tam dostaneme, jestli se tam dostaneme...
Ty si nemyslíš, že se usadíme v Kanaánu?
Budou nás mít za vetřelce.
Nebudou mít na výběr.
Jsme stejně početní jako jiné kmeny.
Jsme početní jako celý národ kmenů, a to mě znepokojuje o to více.
Proč?
Je tady mnoho lidí.
Musíš se ptát.
- Všichni jdeme za stejným cílem. - Teď ano.
Ale co až přestaneme utíkat.
Ramses...
Veliký.
Díky.
Gershome!
Udělala jsi, co jsi řekla?
Co jsem řekla?
Že bys vyměnila svou víru za to, mě zadržet.
Ne.
To je dobře.
Možná ji budeš potřebovat víc než kdy dřív.
Kdo je to?
To je můj lid.
Co tě dělá šťastnou?
Ty.
Co je nejdůležitější věcí tvého života?
Ty.
Kdy bych tě opustil?
Nikdy.
Mohu pokračovat?
Pokračuj.
Co si o tom myslíš?
Neudělal bych to, kdybych nesouhlasil.
To je pravda.
Něčeho jsem si na tobě všiml.
Často se mnou nesouhlasíš.
Co tím chceš říct?
Jsme tady a stále mluvíme.
Ale na moc dlouho už ne.
Vůdce může slábnout, ale kámen...
přetrvá.
Tyto zákony je povedou namísto tebe.
Pokud nesouhlasíš, měl bys položit to dláto.
"PRO MÉHO BRATRA TONYHO SCOTTA"
Přeložil -OverLord- overlord-web.cz