ÎNCHISOAREA ÎNGERILOR
Domnule Dufresne,
descrieți cearta cu soția dv., din seara în care a fost ucisă.
A fost o ceartă violentă.
A spus că e bucuroasă că am aflat, că nu îi place să se ascundă
și mi-a spus că vrea să divorțăm în Reno.
- Ce i-ați răspuns ? - Că nu sunt de acord.
"O să ajungi în iad, nu în Reno !" Asta au auzit vecinii.
Dacă spun ei... Nu-mi amintesc. Eram supărat.
Ce s-a întâmplat după ce v-ați certat ?
Și-a pus niște lucruri într-o valiză, ca să plece la domnul Quentin.
Glenn Quentin, profesor de golf la clubul "Snowden Hills Country",
despre care aflaserăți că e amantul soției dv.
- Ați urmărit-o ? - Mai întâi am fost în câteva baruri.
Apoi m-am dus la el acasă, ca să vorbesc cu ei.
Nu erau acolo. Am parcat pe alee și am așteptat.
- Cu ce intenții ? - Nu știu sigur.
Eram tulburat, beat...
Cred că voiam să-i sperii.
După ce au sosit, ați intrat în casă și i-ați ucis.
Nu. Începusem să mă trezesc.
M-am urcat în mașină și m-am dus acasă.
Am oprit și am aruncat pistolul în râul Royal.
V-am mai explicat.
Altceva nu înțeleg. Menajera a venit a doua zi dimineață
și i-a găsit pe soția dv. și pe amantul ei ciuruiți cu gloanțe de 38.
Dv. nu vi se pare că este o coincidență extraordinară ?
Ba da.
Dar susțineți că ați aruncat pistolul înainte de comiterea crimelor.
- Foarte convenabil ! - Ăsta e adevărul.
Poliția a căutat pistolul timp de trei zile, dar nu a găsit nimic,
așa că nu s-a putut face comparația între pistolul dv.
și gloanțele extrase din cadavrele însângerate ale victimelor.
Și ăsta e un lucru foarte convenabil,
nu-i așa, domnule Dufresne ?
Din moment ce sunt nevinovat,
faptul că pistolul nu a fost găsit este extrem de inconvenabil.
Doamnelor și domnilor, ați văzut care sunt probele.
Avem acuzatul la locul crimei,
urme de picioare,
urme de cauciucuri, gloanțe, sticla de whisky spartă...
Toate poartă amprentele lui.
Dar, mai presus de toate,
avem doi morți: o femeie frumoasă și amantul ei,
morți, unul în brațele celuilalt.
Păcătuiseră.
Dar crima lor era atât de mare, încât să merite pedeapsa cu moartea ?
Gândiți-vă și la următorul lucru.
În încărcătorul unui revolver încap șase gloanțe, nu opt.
Nu a fost o crimă pasională.
Ar fi de înțeles, poate chiar de iertat.
Nu. A fost o răzbunare
brutală, dusă la capăt cu sânge rece ! Gândiți-vă la următorul lucru:
patru gloanțe pentru fiecare victimă.
Nu s-au tras șase gloanțe, ci opt.
Asta înseamnă că a golit încărcătorul,
apoi l-a reîncărcat,
ca să tragă din nou în ei.
Încă un glonț pentru fiecare dintre amanți,
exact în cap !
Sunteți un om foarte rece și nu aveți remușcări, domnule Dufresne.
Îmi îngheață sângele în vine doar uitându-mă la dv.
Prin puterea cu care am fost învestit de statul Maine,
vă condamn la dublă închisoare pe viață.
Câte una pentru fiecare victimă.
Luați loc !
Ați ispășit 20 de ani din condamnarea pe viață.
- Da, domnule. - Credeți că v-ați îndreptat ?
Da. Categoric !
M-am învățat minte.
Pot să spun, cu mâna pe inimă, că m-am schimbat.
Nu mai sunt un pericol pentru societate.
Ăsta este adevărul.
SE RESPINGE
Salut, Red ! Cum a mers ?
Nimic nou ! Doar o altă zi.
Știu ce simți. Eu voi fi respins săptămâna viitoare.
Eu am fost respins săptămâna trecută.
Se mai întâmplă !
Red, împrumută-mi un pachet de țigări.
Pleacă de aici ! Îmi datorezi deja cinci pachete.
- Patru ! - Cinci !
Cred că există un deținut ca mine în orice închisoare din America.
Eu fac rost de orice.
Țigări, marijuana...
Coniac, ca să sărbătorești faptul că puștiul tău a absolvit liceul.
Aproape orice lucru.
Sunt un adevărat magazin universal !
În 1949, când Andy Dufresne
mi-a cerut să i-o "aduc" pe Rita Hayworth,
i-am spus că se aranjează.
Andy a fost trimis la închisoarea Shawshank
în 1947 pentru că și-a ucis soția și pe tipul cu care aceasta se culca.
În libertate, fusese vicepreședintele unei mari bănci din Portland.
O slujbă bună pentru un bărbat atât de tânăr.
Salut, red !
Vorbești engleza, idiotule ? Urmează-l pe acest ofițer !
În viața mea nu am văzut indivizi mai jalnici!
Bibane, vino încoace !
Hai, bibane !
- Pariezi azi, Red ? - Țigări sau bani ? Tu hotărăști.
- Trece-mă cu două țigări. - Pe cine pariezi ?
Pe piticul de acolo.
O să fie primul.
- Aiurea ! Accept pariul. - Și eu.
O să pierzi, fiule.
Dacă ești așa de isteț, alege tu !
Îl aleg pe grăsanul de acolo !
Pe al cincilea. Trece-mă cu un sfert de pachet.
Bibani proaspeți.
Azi au sosit bibani proaspeți !
Andy nu părea cine știe ce când l-am văzut prima oară.
O pală de vânt putea să-l doboare.
Asta a fost prima mea impresie.
Pe cine pariezi ?
Pe tipul acela înalt, băiatul de bani gata !
Pe acela ? O să pierzi.
- Zece țigări. - E un pariu consistent.
Cine pariază cu mine ?
Heywood, Jigger ?
Skeet,
Floyd ?
Patru viteji !
Întoarceți-vă la celulele voastre pentru apelul de seară!
Toți pentru apelul de seară !
La dreapta ! Priviți în față !
El e domnul Hadley, gardianul-șef.
Eu sunt domnul Norton, directorul.
Voi sunteți deținuți.
De aceea ați fost trimiși aici.
Prima regulă: nu înjurați !
În închisoarea mea nu accept numele Domnului luat în deșert.
Veți învăța celelalte reguli pe parcurs.
Aveți întrebări ?
Când mâncăm ?
Când o să vă spunem noi să mâncați !
Și o să vă faceți nevoile când o să vă zicem noi !
Ai înțeles, idiotule ?
În picioare !
Eu cred în două lucruri:
în disciplină și în Biblie.
Aici le veți primi pe amândouă.
Puneți-vă încrederea în Domnul !
Voi însă sunteți ai mei !
Bine ați venit la Shawshank !
Dezlegați-i !
Întoarce-te !
Ajunge !
Du-te în capătul celulei !
Întoarce-te !
Despăduchiați-l !
Întoarce-te !
Ieși, treci la stânga și ia-ți hainele și Biblia !
Următorul !
La dreapta !
Stânga !
Fără îndoială, prima noapte e cea mai grea.
Te aduc dezbrăcat, ca în ziua în care te-ai născut,
cu pielea arsă și pe jumătate orb din cauza porcăriei de despăduchiat !
Iar când te bagă în celulă
și ușile se închid în urma ta,
îți dai seama că e adevărat.
Viața ta este distrusă într-o clipă.
Nu-ți mai rămâne decât tot timpul din lume ca să te gândești la asta.
Cei mai mulți bibani ajung în pragul nebuniei în prima noapte.
Unul dintre ei izbucnește în plâns.
Așa se întâmplă mereu.
Singura întrebare este:
cine va fi primul ?
E un prilej de a paria la fel de bun ca oricare altul.
Eu am pariat pe Andy Dufresne.
Stingerea !
Îmi amintesc prima mea noapte.
S-a întâmplat cu mult timp în urmă.
Bibanule !
- Ți-e frică de întuneric ? - Îți place aici, bibane ?
Ți-ai dori ca tăticul tău să n-o fi regulat pe mămica ?
Porcușorule ! Vreau o ciozvârtă de porc !
Băieții se iau întotdeauna de nou-veniți
și nu se lasă până când unul dintre ei nu cedează.
Grăsanule !
Vorbește-mi, băiete !
Știu că ești acolo ! Îți aud respirația.
Nu-i asculta pe proștii ăștia !
Nu e așa de rău aici.
Uite...
O să te prezint și o să te fac să te simți ca acasă.
Știu doi poponari bine făcuți,
care s-ar bucura să te cunoască !
Ar fi interesați mai ales de fundul ăla mare al tău !
Doamne !
Locul meu nu e aici !
Avem un câștigător !
Vreau acasă !
Grăsanul a câștigat la mustață !
Grăsanul !
Bibani proaspeți !
Nu trebuia să fiu aici !
Bibani proaspeți !
Vreau acasă ! Vreau la mama !
Am regulat-o pe maică-ta ! Nu e așa de bună la pat !
Bibani proaspeți !
Ce Dumnezeu e asta ?
A înjurat. Îi spun directorului !
Cu bastonul înfipt în fund !
Dați-mi drumul de aici !
Care e problema, grăsane ?
Vă rog ! Nu am ce căuta aici !
Nu număr nici până la 1 !
Dacă nu taci, îți cânt un cântec de leagăn !
Taci !
Vă rog ! E o greșeală !
Nu am ce căuta aici !
Deschide celula !
Nici eu nu am ce căuta aici ! Parcă am fi la pușcărie !
Nemernicule !
Ușurel !
Dacă mai aud un zgomot,
jur că o să ajungeți toți la infirmerie !
Toți, nemernicilor !
Cheamă îngrijitorii ! Să-l ducă pe rahatul ăsta la infirmerie !
În prima noapte, Andy Dufresne m-a păgubit de două pachete de țigări.
Nu a scos niciun sunet.
Nord 3. În regulă !
Sud 2. În regulă !
Sud 3. În regulă !
Nord 1. În regulă !
- Sud 1. În regulă ! - Sud 4. În regulă !
Pregătiți-vă să ieșiți !
Ieșiți !
Îl mănânci ?
Nu am intenția asta.
Mi-l dai mie ?
E numai bun !
Jake îți mulțumește.
A căzut din cuibul de pe atelier.
O să am grijă de el până va putea să zboare.
Iată-l !
Bună dimineața, băieți ! Frumoasă dimineață, nu-i așa ?
Știți de ce e o dimineață frumoasă ?
Dați-mi-le pe toate !
Aliniați-le ca pe niște dansatoare !
- Nu pot să-l sufăr ! - Și de-asta nu mai pot eu !
Da ! Richmond, Virginia !
- Mai bine miroase-mi fundul ! - După ce îl miroase pe al meu !
Păcat, Red ! Calul tău a ieșit pe ultimul loc !
Eu îmi iubesc calul !
O să-l sărut când îl văd !
Mai bine i-ai da niște țigări !
Norocosul dracului !
Tyrell, lucrezi la infirmerie săptămâna asta ?
- Ce mai face calul meu ? - A murit.
Hadley i-a crăpat capul aseară, iar doctorul a fost acasă.
Amărâtul a zăcut acolo până azi-dimineață.
N-am avut ce face.
Cum îl chema ?
Ce ai spus ?
Mă întrebam dacă știe cineva cum îl chema.
Ce-ți pasă, bibanule ?
Nu contează cum îl chema. Este mort.
S-a dat cineva la tine ?
Te-a luat vreunul pentru el ?
Aici toți avem nevoie de prieteni.
Eu aș putea fi prietenul tău.
E greu de cucerit !
Îmi place.
La început, Andy nu vorbea cu ceilalți.
Cred că îi era destul de greu
să se adapteze la viața din închisoare.
A trecut o lună până când
a vorbit mai mult cu cineva.
Acel cineva
am fost eu.
Ofițerii Russell și Burwell raportează ofițerului de serviciu.
Sunt Andy Dufresne.
Bancherul care și-a omorât soția.
De ce ai făcut-o ?
Nu am omorât-o eu.
Ești exact ca ceilalți !
Nimeni nu e vinovat. Nu știai ?
- De ce ești aici ? - Din cauza avocatului.
Se spune că ești un biban distant.
Te crezi mai bun decât ceilalți. Nu ?
- Tu ce crezi ? - Să fiu sincer,
nu m-am hotărât încă.
Am auzit că poți să faci rost de orice.
Din când în când, pot să fac rost de anumite lucruri.
- Poți să-mi faci rost de un piolet ? - Ce ?
Un piolet.
- Ce e și de ce îl vrei ? - Ce-ți pasă ?
Dacă vrei o periuță de dinți, ți-aș zice prețul.
Dar periuța nu e armă !
Corect.
Pioletul are lungimea de 15-20 cm.
Arată ca un târnăcop mai mic.
Târnăcop ?
- E pentru pietre. - Pietre ?
Cuarț ?
Da.
Mică,
rocă argiloasă,
calcar...
Și ?
Colecționez roci.
Am colecționat roci cândva, aș vrea s-o fac și acum.
Sau poate vrei să crăpi capul cuiva !
Nu.
Nu am dușmani aici.
Nu ? Mai așteaptă puțin !
S-a răspândit zvonul că "Surorile" te plac.
Mai ales Bogs.
Nu ar folosi la nimic dacă le-aș spune că nu sunt homosexual.
Nici ei nu sunt.
Nici măcar oameni nu sunt.
Ei rezolvă totul prin forță. Asta e tot ce vor și tot ce înțeleg.
În locul tău, mi-aș pune un ochi și în ceafă.
Mulțumesc pentru sfat.
E gratis.
Acum înțelegi de ce îmi fac griji.
Nu-l voi folosi pentru așa ceva.
Atunci, cred că vrei să evadezi. Poate vrei să sapi un tunel.
Nu înțeleg de ce râzi.
Vei înțelege. Vei vedea pioletul...
Cât costă un asemenea obiect ?
Șapte dolari.
Comisionul meu este de 20%.
Dar asta e o marfă specială.
Riscul e mai mare, prețul e mai mare.
O să te coste 10 dolari.
S-a făcut !
Arunci banii pe geam !
De ce ?
Celor de aici le plac controalele inopinate.
Dacă îl găsesc, ți-l iau !
Dacă te prind, nu spui nimic de mine.
Dacă spui, nu mai facem afaceri.
Nici măcar șireturi sau gumă. Ai înțeles ?
Da.
Mulțumesc,
domnule...
Red. Mă cheamă Red.
Red (Roșu) ? De ce ți se spune așa ?
Poate pentru că sunt irlandez.
Am înțeles de ce unii băieți l-au considerat distant.
Era tăcut.
Mersul și vorba lui erau neobișnuite.
Pășea ca un om care se plimbă în parc, fără nicio grijă.
Ca și cum avea o haină invizibilă, care îl izola de acest loc.
Cred că ar fi cinstit să spun
că Andy mi-a plăcut de la bun început.
Mai repede ! Unii dintre noi au treabă !
Mișcați-vă !
Ce mai faci ? Cum te mai înțelegi cu soția ?
Andy avea dreptate. Am înțeles până la urmă gluma.
Ar dura cam 600 de ani ca să sapi un tunel cu acest piolet.
Vrei o carte ?
Astăzi nu.
- Vrei o carte ? - Nu.
Brooksie !
Un pachet pentru Dufresne.
Dufresne, poftim cartea ta !
Mulțumesc.
Dufresne, nu mai avem înălbitor.
Du-te în spate și adu !
Asta o să te orbească !
Taci, draga mea !
Văd că te opui !
E mai bine așa !
Aș vrea să vă spun că Andy a luptat
și că Surorile l-au lăsat în pace.
Aș vrea să vă spun asta,
dar închisoarea nu e o lume de basm.
Nu a spus cine l-a bătut,
dar noi știam.
Situația nu s-a schimbat pentru un timp.
Viața în închisoare înseamnă rutină
și iar rutină.
Din când în când, Andy apărea cu vânătăi proaspete.
Surorile nu-l lăsau în pace.
Uneori reușea să le reziste. Alteori, nu.
Asta era viața lui Andy.
Asta era rutina lui.
Cred că primii doi ani au fost cei mai grei pentru el
și că închisoarea l-ar fi distrus dacă lucrurile ar fi continuat așa.
Dar, în primăvara anului 1949,
autoritățile au hotărât că...
Acoperișul atelierului trebuie reparat.
Am nevoie de 12 voluntari pentru o săptămână de muncă.
Așa cum știți,
însărcinările speciale aduc cu ele privilegii speciale.
Se muncea afară,
iar luna mai e nemaipomenită pentru așa ceva.
Aliniați-vă acolo !
Mai mult de 100 de oameni s-au oferit voluntari.
Wallace E. Unger,
Ellis Redding...
Ce spuneți ?
Eu și câțiva prieteni am fost printre cei strigați.
Andrew Dufresne.
Ne-a costat doar un pachet de țigări de fiecare.
Ca de obicei, eu am încasat comisionul de 20%.
Așa că avocatul ăsta m-a sunat din Texas
și mi-a spus că îi pare rău să mă anunțe că fratele meu a murit.
Îmi pare rău.
Mie, nu. Era un ticălos !
A plecat cu ani în urmă. Credeam că murise deja.
Avocatul mi-a spus că era bogat.
Sonde de petrol... Avea aproape un milion de dolari.
Un milion ?
Unii ticăloși sunt foarte norocoși !
O să primești și tu ceva ?
35.000. Atât mi-a lăsat.
- Dolari ? - Da.
Grozav ! E ca și cum ai câștiga la loterie,
nu-i așa ?
Idiotule ! Guvernul ce o să facă ?
O să-mi ia o mare parte din bani !
Sărmanul Byron ! Ce ghinion !
Ce păcat !
Unii oameni nu au noroc !
Ești nebun ?
Uită-te la cârpa ta !
O să plătești impozitele, dar o să-ți rămână ceva.
Poate o să-mi cumpăr o mașină nouă. Și apoi ce o să fac ?
O să plătesc impozitul pe mașină,
reparațiile, copiii o să mă bată la cap să îi plimb cu mașina...
Dacă nu calculezi impozitele bine, plătești din buzunar !
Așa face guvernul.
Bagă mâna până la cot în buzunarul tău !
- Andy ! - Ce face ?
- Vrea să se sinucidă ! - Continuați să munciți !
Ce frate am avut ! La naiba !
Domnule Hadley, aveți încredere în soția dv. ?
Ești amuzant !
Dar o să fii și mai amuzant fără dinți în gură !
Ar încerca să vă înșele ?
Asta e ! La o parte, Mert !
Fraierul ăsta o să aibă un accident !
O să-l împingă !
Dacă aveți încredere în ea, puteți păstra cei 35.000 de dolari.
- Ce ai spus ? - 35.000.
- 35.000 ? - Toți.
- Toți ? - Fiecare bănuț.
Vorbește pe înțeles !
Dacă vreți banii, dați-i soției.
Îi puteți face soției o singură dată un cadou de până la 60.000 dolari.
Prostii ! Fără impozite ?
Fiscul nu se poate atinge de bani.
Ești bancherul care și-a ucis soția ?
De ce te-aș crede ? Să ajung aici ca tine ?
E legal. Întrebați-i.
Vă vor spune același lucru. Dar mă simt aiurea să vă spun eu asta.
Sunt sigur că deja v-ați interesat.
Nu am nevoie să-mi spui tu ce să fac !
Știu, dar vă trebuie un avocat,
iar asta o să vă coste.
Avocații sunt niște nenorociți !
Pot să mă ocup eu de asta. Ați economisi bani.
Aduceți formularele și o să le completez eu
aproape gratuit.
Vă cer doar câte trei beri pentru fiecare dintre colegii mei.
"Colegi" ! Amuzant !
Un bărbat care muncește afară se simte mai bine
dacă bea o bere.
Asta e părerea mea, domnule.
La cine vă holbați ?
Înapoi la muncă !
La muncă !
Așa se face că, în penultima zi de muncă,
deținuții care au reparat acoperișul, în primăvara anului 1949,
s-au așezat în linie, la ora 10 dimineața,
și au băut bere rece ca gheața,
oferită de cel mai scârbos gardian care a lucrat vreodată la Shawshank.
Beți cât e rece, doamnelor !
Ticălosul a reușit chiar să pară generos !
Soarele ne ardea umerii și noi ne simțeam oameni liberi.
Parcă reparam acoperișul casei noastre.
Eram stăpânii lumii !
Andy a petrecut pauza aceea așezat la umbră,
cu un zâmbet straniu pe buze,
uitându-se cum bem bere.
- Vrei o bere rece ? - Nu, mulțumesc. M-am lăsat de băut.
Poate a făcut-o ca să câștige bunăvoința gardienilor
sau ca să-și facă prieteni printre deținuți.
Dar eu cred că a făcut-o ca să se simtă din nou om,
chiar dacă pentru puțin timp.
Rege !
Șahul este un joc al regilor !
- Poftim ? - Un joc civilizat, de strategie.
Și un mister total.
Nu-mi place !
O să te învăț să joci.
Sigur.
Am putea face rost de o tablă.
Vorbești cu omul potrivit.
Putem face rost de tablă, dar vreau să cioplesc eu piesele.
Unele din alabastru, celelalte din steatit. Ce crezi ?
Cred că o să-ți ia ani de zile.
Timp am. Nu am pietre.
În curte nu găsesc decât pietricele.
Sunt mici.
Am devenit prieteni, nu-i așa ?
Cred că da.
Pot să te întreb ceva ?
De ce ți-ai omorât soția ?
Sunt nevinovat ca toți cei de aici.
Tu de ce te afli aici ?
Crimă. La fel ca tine.
Ești nevinovat ?
Sunt singurul om vinovat din Shawshank.
- Unde este canarul ? - De unde știi ?
- Ce să știu ? - Deci nu știi. Vino !
Canarul este aici.
Te miră să auzi o femeie cântând în casa mea ?
E o surpriză
mare.
Red...
Stai ! O clipă !
Iat-o !
Îmi place ce face cu părul.
Da. L-am văzut de 3 ori luna asta.
Gilda, ești îmbrăcată ?
Eu ?
Doamne, ce-mi place !
Am auzit că poți să faci rost de orice.
Pot să fac rost de anumite lucruri. Ce vrei ?
- Rita Hayworth. - Poftim ?
Poți să faci rost ?
Deci tu ești Johnny Farell. Am auzit multe despre tine.
- O să dureze câteva săptămâni. - Săptămâni ?
Nu am afișul în pantaloni ! Dar o să-ți fac rost.
Liniștește-te !
Mulțumesc.
- A fost o surpriză, domnule Farrell. - A fost.
Stai jos.
I-ai spus ce fac eu aici ?
Nu, am vrut să nu stric surpriza.
Așteaptă, domnule Farrell...
- Dispari ! - Trebuie să schimb bobina !
Ți-am spus s-o tai !
Nu țipi ?
Hai să terminăm odată !
Mi-a rupt nasul !
Acum o să-mi desfac fermoarul
și o să înghiți ce îți dau eu !
Apoi o s-o înghiți pe a lui Rooster !
Asta pentru că i-ai rupt nasul.
Dacă mi-o bagi în gură, o pierzi !
Nu, nu înțelegi.
Dacă faci asta, o să-ți înfig cuțitul în ureche !
Bine.
Dar să știi că leziunea cerebrală face victima să muște tare.
Reflexul este atât de puternic,
încât gura victimei trebuie desfăcută cu o rangă.
De unde știi porcăria asta ?
Am citit.
Tu știi să citești, ignorant împuțit ?
Draga mea,
n-ar trebui să faci asta !
Nici Bogs, nici prietenii lui nu i-au băgat nimic în gură.
În schimb, i-au tras o bătaie soră cu moartea.
Andy a stat o lună la infirmerie.
Bogs a făcut o săptămână de carceră.
Poți să ieși, Bogs.
Cum spui tu, șefule !
Întoarceți-vă la celulele voastre pentru apelul de seară.
Toți prizonierii să se prezinte pentru închidere.
Ce e ?
- Unde se duce ? - Apucă-l de glezne !
Nu !
Ajutor !
După asta, două lucruri nu s-au mai întâmplat niciodată:
Surorile nu s-au mai atins de Andy,
iar Bogs nu a mai mers.
L-au transferat la o închisoare-spital din nord.
Din câte știu, și-a petrecut restul zilelor mâncând cu paiul.
Să-i facem o primire frumoasă lui Andy când se vine de la infirmerie.
Suntem de acord. Îi datorăm măcar atât pentru bere.
Îi place șahul.
Să-i aducem niște pietre.
Băieți,
am găsit una !
Heywood, nu e nici steatit,
nici alabastru.
- Ești geolog ? - Are dreptate.
Ce dracu' e ?
Balegă de cal.
- Rahat ! - Rahat de cal ! Petrificat.
Iisuse !
La naiba !
În ciuda câtorva dificultăți, băieții s-au descurcat bine.
În săptămâna în care trebuia să iasă, aveam destule pietre
cât să-i dăm o ocupație până la ridicarea la ceruri !
Tot în săptămâna aceea am primit un transport mare.
Țigări, gumă de mestecat,
whisky,
cărți de joc cu femei dezbrăcate, de toate...
Și, desigur, cel mai important articol:
Rita Hayworth !
Nu te costă nimic. Bine ai venit înapoi !
Atenție !
Fiți atenți ! Controlează celulele !
119 !
123 !
Ridică-te !
Fața la perete !
Întoarce-te cu fața spre domnul director !
Mă bucur să văd ce citești.
Ai vreun verset preferat ?
"Vegheați dar, pentru că nu știți când va veni stăpânul casei."
Marcu 13:35.
Întotdeauna mi-a plăcut versetul acesta.
Dar prefer versetul:
"Eu sunt Lumina lumii."
"Cine Mă urmează pe Mine va avea lumina vieții."
Ioan, capitolul 8, versetul 12.
Am auzit că te pricepi la contabilitate.
Oamenii trebuie să aibă o meserie.
Ce-i cu asta ?
E o bucată de pânză pentru modelat și lustruit pietre.
E una dintre pasiunile mele.
Câteva lucruri de contrabandă,
dar nu avem de ce să ne facem griji.
Nu pot spune că aprob asta.
Dar cred că putem face o excepție.
Închideți !
Era să uit.
Nu aș vrea să te lipsesc de așa ceva.
- Vei găsi salvarea în paginile ei. - Da, domnule.
Controlul a fost doar un pretext.
Norton voia să vadă ce e cu Andy.
"Judecata Lui este foarte aproape."
Soția mea a făcut-o la biserică.
E foarte frumoasă, domnule.
- Îți place la spălătorie? - Nu în mod special.
Poate găsim ceva pe măsura
educației tale.
Jake, unde e Brooks ?
Andy, mi s-a părut mie că te aud.
Am fost trimis să lucrez aici.
Mi s-a spus.
Nu e ciudat ?
Hai să facem un tur rapid !
Hai !
Iată !
Asta este biblioteca închisorii Shawshank.
"National Geographics",
"Reader's Digest",
câteva romane de Louis L'Amour,
reviste "Look",
romanele lui Erle Stanley Gardner...
În fiecare seară, pun cărțile pe cărucior și îmi fac turul.
Numele le notez pe acest carnet.
E simplu ca bună ziua ! Întrebări ?
De când ești bibliotecar ?
Am venit aici în 1905 și m-au făcut bibliotecar în 1912.
Ai avut vreodată un ajutor ?
Nu. Nu am mare lucru de făcut.
De ce pe mine ? Și de ce acum ?
Nu știu.
Mă bucur că o să am companie.
Dufresne !
El e !
Eu sunt Dekins.
Mă gândeam să deschid un cont pentru educația copiilor mei.
Înțeleg.
Să luăm loc și să stăm de vorbă.
Brooks, ai o foaie și un creion ?
Mulțumesc.
Deci, domnule Dekins...
L-a întrebat: "Vreți ca băieții dv. să meargă la Harvard
- sau la Yale ?" - Nu se poate !
Dumnezeu mi-e martor !
Dekins a clipit, a început să râdă
și i-a strâns mâna lui Andy.
- Pe dracu' ! - I-a strâns mâna.
Era să fac pe mine.
Dacă avea costum, cravată și tot ce îi trebuia pe birou,
Dekins i-ar fi spus:
"Vă rog frumos, domnule Dufresne !"
- Îți faci câțiva prieteni? - Nu i-aș numi prieteni.
Sunt un criminal care oferă sfaturi financiare bune.
Un bun animal de casă !
- Te-au scos de la spălătorie. - Poate obțin mai mult de atât.
Poate măresc biblioteca, poate obțin cărți noi.
Dacă tot ceri ceva, cere o masă de biliard.
- Așa e. - Dar cum ?
Cum vrei să obții cărți noi, "domnule Dufresne" ?
O să-i cer directorului fonduri.
Eu am prins șase directori
și am învățat un adevăr imuabil, universal.
Niciunul nu ți-ar da bani.
Niciun ticălos nu a strâns punga mai bine când venea vorba de a cere fonduri.
Bugetul este mic.
Înțeleg.
Aș putea să scriu la Senat și să cer fonduri.
Statul dă bani închisorilor doar pentru trei lucruri:
mai multe ziduri, mai multe gratii, mai mulți gardieni.
Cu permisiunea dv., le voi scrie o dată pe săptămână. Nu mă pot ignora la nesfârșit.
Ba da, dar scrie-le, dacă vrei.
O să ți le expediez eu.
Andy a început să scrie o scrisoare pe săptămână,
așa cum a spus.
Și, așa cum a spus Norton, nu a primit niciun răspuns.
În aprilie următor calcula impozitele pentru jumătate dintre gardieni.
După încă un an, le calcula pe toate,
inclusiv pe ale directorului.
După încă un an, campionatul a fost organizat în perioada plăților.
Toți gardienii din echipa adversă și-au adus formularele cu venituri.
Deci închisoarea Moresby v-a dat un pistol, dar dv. l-ați plătit.
- Da. Am plătit și tocul. - Pentru asta nu plătiți impozit.
Poți scrie asta.
Da, domnule.
Andy avea o afacere prosperă.
De fapt, era așa de ocupat,
încât i s-a permis să aibă ajutoare.
Red, vrei să-mi dai câteva formulare ?
Mă scoteau din atelierul de tâmplărie o lună pe an
și asta îmi convenea.
Dar el continua să trimită scrisori.
Red, Andy.
S-a întâmplat ceva cu Brooks.
Stai la ușă !
Te rog, Brooks.
- Calmează-te ! - Înapoi !
- Înapoi ! - Ce dracu se întâmplă ?
Nu avea nimic. Apoi, deodată, a scos cuțitul.
Haide să stăm de vorbă !
Nu avem ce discuta !
O să-i tai gâtul !
Ce ți-a făcut ?
E vorba de ce mi-au făcut ei !
Nu am de ales.
Toți știm că n-o să-i faci rău.
- Chiar și Heywood știe asta. - Sigur.
Știi de ce ? Că e prietenul tău și că ești un om înțelegător.
Nu-i așa, băieți ?
- Da. - Lasă cuțitul ! Uită-te la mine !
Lasă cuțitul !
Brooks, uită-te la gâtul lui !
Sângerează !
Doar așa mă lasă să stau aici.
E o nebunie ! Nu face asta !
Haide, lasă cuțitul !
Ușurel... Nu o să pățești nimic.
El ?!
Dar cu mine cum rămâne ? Era să-mi taie gâtul !
Te-ai tăiat mai rău când te-ai bărbierit.
Ce i-ai făcut ?
Nimic. Am venit să-mi iau la revedere.
Nu ați aflat ? A fost eliberat condiționat.
Nu înțeleg ce s-a întâmplat.
Bătrânul e nebun de legat !
Ajunge !
- Era să faci pe tine ! - Să te ia dracu' !
Terminați !
Brooks nu e nebun.
S-a adaptat perfect la viața de închisoare.
Pe dracu' !
E aici de 50 de ani, Heywood.
Asta e lumea lui.
Aici e un om important, educat.
Afară e un nimeni.
Un bătrân cu artrită.
N-ar putea să obțină un permis de bibliotecă.
Înțelegi ce vreau să spun ?
Cred că vorbești prostii !
Crezi ce vrei.
Dar vă spun că aceste ziduri au un efect ciudat.
Mai întâi le urăști.
Apoi te obișnuiești cu ele.
După ce trece mai mult timp,
ajungi să depinzi de ele.
Asta înseamnă să te adaptezi la viața de închisoare.
La naiba !
Eu n-aș putea să ajung în halul ăsta !
Așteaptă să faci și tu 50 de ani de închisoare.
Ai dreptate.
Te trimit aici pe viață...
Tocmai asta îți iau: viața.
Partea cea mai frumoasă a vieții...
Nu pot să mai am grijă de tine, Jake.
Du-te !
Ești liber.
Îți doresc noroc, Brooksie !
Dragi băieți,
nu-mi vine să cred ce repede se mișcă lucrurile afară.
Ai grijă, moșule ! Vrei să mori ?
Am văzut un automobil când eram copil,
dar acum sunt peste tot.
Lumea se grăbește teribil !
Comisia m-a trimis într-o casă numită "Berarul"
și mi-a dat o slujbă: pun cumpărăturile clienților în pungă.
E muncă grea și încerc să țin pasul, dar mâinile mă dor mai tot timpul.
Aveți grijă ca omul dv. să pună cumpărăturile în două pungi.
Data trecută era să mi se rupă punga.
Fă ce spune doamna !
Da, domnule.
Nu cred că directorul magazinului mă place prea mult.
Câteodată, după serviciu, mă duc în parc și hrănesc păsările.
Mă gândesc că Jake o să vină și o să mă salute.
Dar nu vine.
Oriunde ar fi, sper că o duce bine și că își face prieteni noi.
Nu prea dorm noaptea.
Am coșmaruri. Visez că mă prăbușesc.
Mă trezesc speriat.
Câteodată îmi amintesc cu greu unde sunt.
Poate ar trebui să-mi cumpăr o armă
și să jefuiesc magazinul, ca să mă trimită înapoi.
Aș putea să-l împușc pe director, ca să fiu sigur !
Cred că sunt prea bătrân pentru prostiile astea !
Nu-mi place aici.
M-am săturat să-mi fie teamă tot timpul.
Am decis să nu rămân aici.
Mă îndoiesc că o să se facă mare caz
pentru un bătrân escroc.
BROOKS A TRECUT PE AICI
"Mă îndoiesc că vor face mare caz pentru un bătrân escroc."
"P.S. Ziceți-i lui Heywood că regret că l-am amenințat cu cuțitul."
"Fără regrete. Brooks."
Trebuia să moară aici.
E o nebunie.
Ce-i cu astea?
Tu să-mi spui. Îți sunt adresate.
Poftim.
"Domnule Dufresne,
ca răspuns la cererile dv. repetate,
statul a alocat pentru proiectul dv. suma inclusă în plic.
Două sute de dolari.
În plus, biblioteca districtuală
v-a donat cărțile și articolele.
Sperăm că vă vor satisface nevoile.
Cererea a fost soluționată. Vă rugăm să nu ne mai scrieți."
Strânge-le înainte ca directorul să se întoarcă !
Da, domnule.
Bravo, Andy !
A durat doar 6 ani.
De acum o să le scriu 2 scrisori pe săptămână.
Cred că ești destul de nebun ca să faci și asta ! Acum strânge-le !
Eu mă duc la toaletă. Când mă întorc, să nu le mai găsesc aici !
Andy, auzi și tu ?
Dufresne !
Andy, dă-mi drumul !
Andy?
Nici azi nu știu ce cântau cele două italience.
Adevărul e că nu vreau să știu.
Despre unele lucruri e mai bine să nu se vorbească.
cred că era ceva atât de frumos, încât nu poate fi exprimat în cuvinte.
Ceva care să-ți rupă inima !
Vocile acelea
s-au înălțat mai sus decât am fi îndrăznit să visăm.
Ca și cum o pasăre a bătut din aripi
și a făcut zidurile să dispară.
Și, pentru o clipă foarte scurtă,
toți deținuții s-au simțit liberi.
Directorul s-a înfuriat groaznic.
Deschide ușa !
Deschide !
Dufresne, deschide ușa !
Oprește-l !
Te avertizez ! Oprește-l !
Dufresne,
ești al meu acum !
Andy a primit două săptămâni de carceră pentru mica lui ispravă.
Ridică-te !
- Uite cine a venit ! - Maestro !
Nu puteai să pui muzică mai bună ? Ceva de Hank Williams.
Au spart ușa până să fac dedicații.
- A meritat 2 săptămâni de carceră ? - Niciodată nu mi-a fost mai ușor.
Carcera nu e niciodată ușoară.
O săptămână acolo face cât un an.
Mozart mi-a ținut de urât.
Ți-au lăsat pickup-ul ?
Am auzit muzica aici...
și aici.
Asta e frumusețea muzicii. E ceva ce nu-ți pot lua.
Nu ați simțit asta niciodată ?
Cântam bine la muzicuță când eram tânăr.
Mi-am pierdut totuși interesul. Aici nu prea are sens să cânți.
Nicăieri nu are mai mult sens decât aici.
Te împiedică să uiți.
Să uiți.
Să uiți că în lume există locuri
care nu sunt construite din piatră.
Există
ceva înăuntru
la care nu pot ajunge,
de care nu se pot atinge.
Îți aparține numai ție.
Despre ce vorbești ?
Despre speranță.
Speranță ?
Să-ți spun ceva, prietene.
Speranța este un lucru periculos.
Speranța te poate duce la nebunie.
Nu e de folos în închisoare.
Ar trebui să te obișnuiești cu ideea.
Ca Brooks ?
Luați loc !
Ați ispășit 30 de ani din condamnarea pe viață.
Credeți că v-ați îndreptat ?
Da, domnule.
Fără îndoială.
Pot să spun că m-am schimbat.
Nu mai sunt un pericol pentru societate.
Ăsta-i adevărul.
Categoric m-am îndreptat !
SE RESPINGE
Treizeci de ani...
Iisuse, când spui asta...
Te întrebi cum s-au dus.
Eu mă întreb cum s-au dus zece ani.
Aici.
Un mic cadou, pentru că ai fost respins.
Deschide-l !
L-am cumpărat de la concurență.
Am vrut să-ți fac o surpriză.
E foarte frumoasă, Andy.
Mulțumesc.
O să cânți ?
Nu.
Nu acum.
Intrați !
O fată nouă pentru aniversarea a 10 ani de închisoare. Red.
Stingerea !
Andy și-a ținut promisiunea.
A scris două scrisori pe săptămână.
În 1959, Senatul și-a dat seama
că nu-l poate cumpăra cu suma de 200 de dolari.
Comisia pentru buget a aprobat alocarea sumei de 500 dolari pe an.
V-ați mira să aflați câte a făcut Andy cu banii aceștia.
A făcut înțelegeri cu biblioteci, cu organizații de caritate...
A cumpărat la kilogram cărți retrase de pe piață.
"Insula comorilor",
Robert Louis...
Stevenson.
Beletristică. Aventură.
Ce urmează ?
"Reparații auto"
și "Sculptură în săpun".
Meserii și pasiuni. La "Educație", în spatele tău.
"Contele de Monte Crisco".
Cristo, idiotule !
De Alexadre... "Dumă".
Dumă ?
Dumas. Știi despre ce e vorba ?
O să-ți placă. O evadare din închisoare.
Ar trebui să o punem la "Educație", nu ?
Am făcut tot ce am putut ca să-l ajutăm.
În anul în care Kennedy a fost împușcat,
transformase deja o cameră ce mirosea a rahat de șobolan și a terebentină
în cea mai mare bibliotecă de închisoare din New England,
completată cu o selecție a discurilor lui Hank Williams.
În același an, directorul Norton a inițiat celebrul program "În afară".
Poate ați citit.
Fotografia lui a fost publicată în revista "Look".
Nu este un privilegiu,
ci, mai degrabă, un program avansat
de corecție și de reabilitare.
Deținuții noștri, bine supravegheați,
vor munci în afara închisorii,
prestând tot felul de servicii publice.
Acești oameni pot învăța valoarea unei zile de muncă
pentru comunitate
cu un minimum de cheltuieli din partea contribuabililor.
Desigur, nu a spus presei
că "minimum" este un termen vag.
Există sute de modalități de a lua frișca de pe prăjitură.
Oameni, materiale, de toate...
Doamne, ce de bani a încasat !
O să dau faliment.
Tu poți să ceri mai puțin
decât oricare antreprenor.
Ned, prestăm servicii importante pentru comunitate.
Asta poți s-o spui ziarelor, dar eu am o familie de hrănit.
Sam...
Sam, ne cunoaștem de mult timp.
Am nevoie de contractul pentru autostradă.
Dacă nu-l obțin, dau faliment.
E adevărul.
Soția mea ți-a trimis plăcintă. Gândește-te la ce ți-am spus.
N-ai de ce să fii îngrijorat.
Băieții mei vor lucra în altă parte.
Să-i mulțumești lui Maisie pentru plăcintă.
În spatele fiecărei tranzacții obscure
și al fiecărui dolar câștigat
se afla Andy, care ținea registrele.
Două depuneri, domnule.
Maine National și New England First.
Ca de obicei, după închidere.
Să-mi duci cele două costume
și celelalte lucruri la curățătorie.
Dacă îmi pun prea mult apret pe cămăși, o să le arăt eu !
- Cum arăt ? - Foarte bine.
E un mare spectacol de binefacere în Portland.
Vine și guvernatorul.
Vrei ce-a mai rămas din plăcintă ?
Femeia asta gătește oribil !
Mulțumesc, domnule.
- Am auzit că bagă mâna până la cot. - Mai mult.
E implicat în escrocherii la care tu nici nu ai visat.
Un râu de bani murdari curge pe aici.
Mai devreme sau mai târziu, va trebui să dea socoteală.
Aici începe rolul meu. Eu îi spăl, îi investesc.
Acțiuni, obligațiuni pentru care nu plătești impozit...
Îi trimit în lume.
- Și se întorc... - Curați ca o fecioară !
Mai curați !
Când Norton o să iasă la pensie, o să fie milionar.
Dacă o să-l prindă, o să ajungă și el aici.
Credeam că ai mai multă încredere în mine.
Știu că ești bun, dar toate aceste acte lasă urme.
Cei de la FBI și cei de la Fisc vor deveni curioși.
Vor ajunge la cineva.
Da, dar nu la mine
și nici la director.
- Dar la cine ? - La Randall Stevens.
Cine ?
Partenerul tăcut. "E vinovat, dle judecător. Sunt conturile lui."
Aici începe procesul de spălare.
La el conduc toate actele.
Dar cine e el ?
O fantomă.
Văr cu Harvey, iepurele invizibil !
L-am inventat.
Nu există decât în acte.
Nu poți să inventezi o persoană.
Poți, dacă știi care sunt fisurile sistemului.
E uimitor ce poți obține prin corespondență.
Domnul Stevens are certificat de naștere,
permis de conducere...
Glumești ?
Dacă vor descoperi conturile,
vor urmări un produs al imaginației mele.
Să fiu al naibii !
Ți-am spus că ești bun ?
La naiba, ești un geniu !
Amuzant este că,
în libertate, eram un om foarte cinstit.
A fost nevoie să ajung în închisoare ca să devin escroc.
Te deranjează ?
Eu mă ocup de profituri, nu de escrocherii.
Poate că nu contează,
dar eu am făcut această bibliotecă
și am ajutat 12 băieți să capete diploma de liceu.
De ce crezi că mă lasă să fac asta ?
Pentru că tot spălat se numește.
Speli bani, nu cearceafuri.
Lucrez ieftin, ăsta e avantajul.
Tommy Williams a venit în 1965.
Doi ani pentru I. E.
Pentru dv., intrare prin efracție.
Polițiștii l-au prins scoțând TV-uri pe ușa din spate a magazinului.
Un borfaș tânăr.
Domnul "Rock'n Roll",
țanțoș ca dracu' !
Haideți moșilor ! Vă mișcați ca ochii mortului !
Îmi stricați reputația !
L-am îndrăgit imediat.
Ieșeam cu spatele pe ușă
și țineam televizorul așa.
Un televizor vechi. Nu vedeam nimic. Apoi am auzit o voce.
"Nu mișca, puștiule ! Mâinile sus !"
Nu am dat drumul televizorului. În cele din urmă, vocea a spus:
"Ai auzit ce am spus, băiete ?"
I-am răspuns: "Da, domnule."
"Dacă scap TV-ul, o să mă acuzați și de distrugerea proprietății."
Ai fost și la Cashman, nu ?
Da. Acolo a fost foarte ușor. Să vă povestesc.
Permisii în weekend, programe de muncă.
Nu ca aici.
Ai fost în toate închisorile din New England.
Am început la 13 ani. Cred că am trecut prin toate pușcăriile.
Poate ar trebui să încerci altă profesie.
Nu pari a fi un hoț bun. Încearcă altceva.
Ce știi tu despre hoți, Capone ?
De ce ești aici ?
Eu ?
Din cauza avocatului.
Aici toți sunt nevinovați. Nu știai ?
Am aflat că Tommy avea o tânără soție și o fetiță.
Poate se gândea la ele sau la faptul că fetița nu-și cunoștea tatăl.
Orice ar fi fost, ardea ca un foc sub fundul acestui băiat.
Vreau să-mi iau diploma de liceu.
Am auzit că ai ajutat câțiva băieți.
Nu-mi pierd timpul cu ratații !
Eu nu sunt un ratat !
- Vorbești serios ? - Da.
Chiar vorbești serios ?
Da !
Bine. Deoarece, dacă o facem,
o facem până la capăt !
Problema e că nu citesc așa de "clar".
"Bine".
Nu citești așa de bine.
O să ajungem și la asta.
- R. - R...
- S. - S...
Andy l-a luat pe Tommy sub aripa sa.
A început să-l învețe alfabetul.
Tommy se descurca destul de bine.
A descoperit că avea o minte ascuțită.
Apoi Andy a început să-i predea pentru dobândirea diplomei.
Îi plăcea puștiul.
Îi plăcea să ajute un tânăr să-și îmbunătățească viața.
Dar nu era singurul motiv.
Timpul trece greu la închisoare.
Faci ce poți ca să mergi mai departe.
Unii colecționează timbre,
alții construiesc case din chibrituri.
Andy a făcut o bibliotecă.
Acum avea nevoie de un proiect nou: Tommy.
Tot de-aia petrecuse ani de zile modelând și lustruind acele pietre.
Din același motiv, a agățat pe perete fetele visurilor sale.
În închisoare, un om face orice ca să-și ocupe gândurile cu ceva.
În 1966, când Tommy se pregătea să dea examenul,
pe perete era încântătoarea Raquel.
Timpul a expirat.
Ei bine ?
Ei bine, e un rahat !
Am pierdut un an de zile !
Nu cred că e o lucrare slabă.
E mai rău de atât ! Nu mi-a ieșit nimic. Parcă a fost în chineză !
Așteaptă să vedem punctajul.
Îți spun eu care e punctajul !
Două puncte !
Ăsta e blestematul tău de punctaj !
Pisicile se urcă în copac, 5 ori 5 fac 25.
La naiba cu acest loc !
Mă simt groaznic. L-am dezamăgit.
Prostii, puștiule !
E mândru de tine.
Suntem prieteni vechi. Îl cunosc foarte bine.
- Isteț om, nu ? - Foarte isteț.
A fost bancher în libertate.
- De ce a ajuns aici ? - Crimă.
Pe dracu' !
Nu ai crede când îl vezi.
Și-a prins nevasta în pat cu un jucător de golf.
I-a ucis pe amândoi.
Ce e ?
Acum patru ani,
eram la Thomaston. O pedeapsă între 2 și 3 ani.
Furasem o mașină. A fost o prostie.
Cu șase luni înainte să fiu eliberat,
am primit un coleg nou: Elmo Blatch.
Un ticălos mare și nervos.
Genul de coleg pe care nu ți-l dorești.
Înțelegi ce-ți spun ?
Primise între 6 și 12 ani pentru tâlhărie.
Zicea că jefuise sute de locuri.
Greu de crezut. Era foarte agitat.
Sărea la cel mai mic zgomot.
Vorbea tot timpul.
Nu tăcea niciodată.
Unde fusese, ce jefuise, femei cu care se culcase...
Chiar și oameni pe care îi ucisese.
Oameni care îl "scoseseră din sărite".
Așa era.
Într-o seară,
l-am întrebat, în glumă, pe cine a ucis.
Mi-a răspuns...
Curățam mesele la un club country,
ca să pot culege informații despre toți ticăloșii ăștia bogați !
L-am ales pe unul
și, într-o noapte, i-am jefuit casa.
S-a trezit și m-a scos din sărite !
Așa că l-am ucis !
Pe el și pe curva cu care era.
Asta e partea cea mai frumoasă.
Se culca cu jucătorul ăsta de golf,
dar era măritată cu altul.
Un bancher.
Au pus crima în cârca lui.
E cea mai uimitoare poveste pe care am auzit-o.
Ce mă uimește cel mai mult e că te-ai lăsat păcălit.
E evident că îl impresionezi pe Williams.
A auzit povestea ta tristă
și a vrut să te înveselească.
E tânăr, nu e foarte isteț,
așa că nu știe cât de mult te-a afectat.
Domnule, spune adevărul !
Să presupunem că Blatch există.
Crezi că o să cadă în genunchi
și o să-și recunoască vina
și să adăugăm o condamnare pe viață la pedeapsa lui ?
Cu mărturia lui Tommy, pot obține un nou proces.
Dacă Blatch e încă la închisoare.
Trebuie să fi fost eliberat.
Au ultima lui adresă, rudele...
E o șansă, nu ?
Cum puteți fi atât de obtuz ?
Cum mi-ai spus ?
"Obtuz". O faceți intenționat ?
Uiți cine ești.
Cei de la club trebuie să aibă fișele lui de pontaj,
copii după acte...
Dacă vrei să te lași furat de această fantezie, e treaba ta.
- Întâlnirea a luat sfârșit ! - Dacă sunt eliberat,
n-o să spun ce facem. Și eu pot fi acuzat din cauza banilor.
Să nu-mi mai pomenești de bani, nemernicule !
Nici în acest birou !
Nici în altă parte ! Veniți aici!
Încercam să vă liniștesc.
O lună de carceră !
- Da, domnule. - Ce e cu dv. ?
- Ia-l de aici ! - E șansa mea să ies.
E viața mea ! Nu înțelegeți ?
- Luați-l de aici ! - E viața mea !
O lună de carceră.
E cea mai mare pedeapsă de care am auzit.
- E vina mea. - Prostii !
Nu ai apăsat pe trăgaci și nici nu l-ai condamnat tu.
Vrei să spui că Andy e nevinovat ?
Pe bune ?
Așa se pare.
Iisuse !
Cât a stat aici ?
A venit în 1947.
E aici de 19 ani.
- Thomas Williams. - Aici.
- Paxon, Edward. - Da.
Ce ai primit ? Comisia pentru Educație...
- Ticălosul a expediat testul ! - Așa se pare.
Deschizi plicul sau stai cu degetul în fund ?
Cred că e mai bine să stau cu degetul în fund.
Skeet, dă-mi plicul !
Vrei să-l arunci, te rog ?
La naiba !
Puștiul a luat examenul.
Mă gândeam că vrei să știi.
Directorul vrea să vorbească cu tine.
- Afară ? - Așa mi-a spus.
Domnule director...
Tommy.
Tommy...
Te rog ca această discuție să rămână între noi.
Și așa este neplăcut.
Avem o problemă.
Sunt sigur că înțelegi.
Sigur că da.
Situația asta m-a dat peste cap.
Nu mai pot să dorm noaptea.
Ce trebuie făcut.
E greu să știi ce trebuie făcut.
Înțelegi ?
Am nevoie de ajutorul tău, fiule.
Dacă e să iau măsuri,
trebuie să fiu absolut sigur.
Trebuie să știu dacă ceea ce i-ai spus lui Dufresne este adevărat.
Da, domnule.
Este adevărat.
Ai jura în fața unui judecător și a juraților,
pe Sfânta Biblie,
în fața Dumnezeului atotputernic ?
Dați-mi șansa și o fac !
La asta mă gândeam și eu.
Sunt sigur că ai aflat.
Un lucru groaznic...
Atât de tânăr. Mai avea mai puțin de un an și a încercat să evadeze.
Căpitanului Hadley i-a părut rău că a fost nevoit să-l împuște.
Trebuie să uităm totul și să mergem mai departe.
Hai.
Eu am terminat.
Totul s-a terminat.
Găsește pe altcineva să se ocupe de escrocheriile tale !
Nu s-a terminat nimic !
Nimic !
Altfel, o să ai parte de cel mai sever tratament,
fără protecție din partea gardienilor.
O să te iau din celula ta luxoasă
și o să te trimit la pederaști !
O să crezi că ai fost regulat de un tren !
Și biblioteca ?
E dusă.
Biblioteca o s-o închid. O s-o zidesc !
O să ardem cărțile în curte.
Flăcările o să se vadă de la o milă.
O să dansăm în jurul focului ca indienii sălbatici.
Înțelegi?
Te-ai prins?
Sau sunt obtuz ?
Mai lasă-l o lună să se gândească !
Soția mea îmi spunea că sunt greu de înțeles.
Că sunt ca o carte închisă.
Se plângea tot timpul.
Era frumoasă.
Doamne, ce o mai iubeam !
Dar nu am știut să i-o arăt.
Eu am ucis-o, Red.
Nu am apăsat pe trăgaci,
dar am făcut-o să se îndepărteze.
Din cauza asta a murit.
Din cauza firii mele.
Asta nu înseamnă că ești un criminal.
Poate că nu ai fost un soț bun.
Nu ai apăsat tu pe trăgaci.
Nu.
Altcineva a făcut-o, iar eu am ajuns aici.
Cred că am avut ghinion.
Da.
Ghinionul plutește în aer.
Trebuie să cadă pe cineva.
A fost rândul meu, asta e tot.
Mă aflam în calea furtunii.
Doar că nu mă așteptam ca furtuna să dureze așa de mult.
Crezi că o să scapi vreodată de aici ?
Eu ?
Da.
Când o să am o barbă lungă, albă,
și o să fiu un moș senil îmi vor da drumul.
Să-ți zic unde m-aș duce.
La Zihuatanejo.
Unde ?
Zihuatanejo.
E în Mexic.
O mică localitate pe țărmul Oceanului Pacific.
Știi ce spun mexicanii despre Pacific ?
Nu.
Spun că nu are amintiri.
Acolo vreau să-mi petrec viața.
Într-un loc însorit, fără amintiri.
Să deschid un mic hotel
chiar pe plajă.
Să cumpăr o barcă veche, să o repar
și să-mi duc clienții la pescuit.
Zihuatanejo... ?
Acolo mi-ar prinde bine un om care poate să facă rost de orice.
Nu cred că m-aș descurca afară.
Mi-am petrecut aproape toată viața aici.
Sunt una cu închisoarea.
Așa cum era și Brooks.
Te subestimezi.
Nu cred.
Aici, sunt omul care poate să facă rost de orice,
dar afară nu ai nevoie decât de "Pagini Aurii".
Nici n-aș ști de unde să încep.
Oceanul Pacific ?
La naiba !
- Ceva așa de mare mă sperie. - Pe mine, nu.
Nu mi-am împușcat soția și nici pe amantul ei.
Orice greșeală aș fi făcut, am plătit cu vârf și îndesat.
Un hotel, o barcă...
Nu cred că cer prea mult.
Nu ar trebui să faci asta.
Sunt niște iluzii nenorocite !
Mexicul e acolo, tu ești aici !
Asta este situația !
Da, asta este situația.
Mexicul este acolo, iar eu sunt aici.
Cred că este o alegere foarte simplă.
Să trăiești
sau să mori !
Dacă scapi de aici, fă-mi un serviciu.
Sigur.
Orice.
Lângă Buxton este o fâneață mare.
- Sunt multe fânețe acolo. - Una e interesantă.
E una mărginită de un zid lung de piatră,
cu un stejar mare spre nord.
Parcă ar fi desprinsă dintr-un poem de Robert Frost.
Acolo am cerut-o în căsătorie pe soția mea.
Am fost la un picnic acolo și am făcut dragoste sub stejar.
Eu i-am cerut mâna și ea a acceptat.
Red, promite-mi
că o să cauți acel loc dacă scapi de aici.
La baza zidului este o piatră care nu se găsește în Maine.
E o rocă vulcanică neagră.
Sub ea e îngropat ceva. Vreau să iei tu acel lucru.
Ce anume ?
Ce e îngropat sub ea ?
Va trebui să ridici piatra ca să vezi.
Vă spun eu. Omul e...
Vorbește ciudat.
- Mă îngrijorează. - O să-l supraveghem.
Ziua nu e o problemă, dar noaptea este singur.
- Doamne ! - Ce e ?
Andy a venit azi la mine.
- Mi-a cerut o frânghie. - o frânghie ?
O frânghie de doi metri.
Și tu i-ai dat !
Sigur ! De ce nu ?
Iisuse !
De unde era să știu ?
Ți-l mai amintești pe Brooks Hatlen ?
Andy nu ar face așa ceva.
Niciodată.
Știu și eu... ?
Fiecare om are o limită.
Grăbește-te !
- Vreau să ajung acasă. - Aproape am terminat.
Trei depuneri în seara asta.
Să-mi duci lucrurile la spălătorie
și să-mi lustruiești pantofii. Vreau să-i faci bec !
Da, domnule.
Mă bucur că te-ai întors, Andy.
Ne-ai lipsit.
Stingerea !
Am petrecut nopți lungi în închisoare.
Ești singur, în întuneric, doar cu gândurile tale.
Timpul se scurge înfiorător de încet.
A fost cea mai lungă noapte din viața mea.
Faceți apelul !
La nivelul 3 sunt toți !
La nivelul 4 sunt toți !
La nivelul 2 lipsește un om.
- Celula 245. - Dufresne !
Ieși ! Întârziem din cauza ta !
Nu mă face să vin acolo ! O să-ți crăp capul !
La naiba, întârzii din cauza ta !
Sper că ești bolnav sau mort !
Mă auzi ?
Doamne !
Toți deținuții din această aripă să fie interogați !
- Începeți cu prietenul lui! - Cu cine?
Cu el !
Deschideți celula 237 !
Cum adică nu era aici ?
Nu-mi spune asta, Haig !
Domnule, nu era aici !
Văd !
Crezi că sunt orb ?
Asta vrei să insinuezi ? Sunt orb, Haig ?
Nu.
Dar tu ?
Ești orb ?
- Spune-mi, ce e ăsta ? - Apelul de aseară.
Văd numele lui Dufresne aici !
Dufresne.
Era în celula lui la ora stingerii.
Trebuia să fie și azi-dimineață.
Vreau să-l găsiți !
Nu mâine, nu după micul dejun,
ci acum !
Da, domnule.
Să mergem ! Mișcați-vă !
Stai aici !
Ei bine ?
Ce anume ?
Vă văd mereu împreună. Sunteți prieteni la cataramă !
Trebuie să-ți fi spus ceva.
Nu mi-a spus nimic.
Nimic.
E un miracol !
A dispărut de parcă l-a înghițit pământul !
Nu au mai rămas decât
niște blestemate de pietre pe pervaz !
Și fetița de pe perete !
Să o întrebăm pe ea.
Poate știe ! Ce zici, pantalonași de blană ? Ai chef de vorbă ?
Cred că nu.
De ce ar fi ea altfel ?
E un complot.
Asta este !
Un complot uriaș !
Toți sunt implicați !
Inclusiv ea !
În 1966, Andy a evadat din închisoarea Shawshank.
Au găsit doar hainele murdare de deținut,
un săpun
și un piolet vechi, aproape rupt.
Am crezut că îți trebuie 600 de ani ca să sapi un tunel cu el.
Andy a reușit în mai puțin de 20 de ani.
Andy iubea geologia.
Cred că se potrivea cu firea lui meticuloasă.
O epocă glaciară aici,
un milion de ani dincolo !
Geologia este studiul presiunii și al timpului.
E tot ce-ți trebuie.
Presiune și timp...
Și un afiș mare !
Așa cum spuneam,
un om face orice ca să-și ocupe gândurile cu ceva.
Andy căra bucățile de zid în curte.
Câte un pumn, o dată !
Cred că, după ce Tommy a fost ucis,
Andy a hotărât că a stat destul aici.
Grăbește-te ! Vreau să ajung acasă.
Aproape am terminat.
Trei depuneri în seara asta !
Andy a făcut ce i s-a spus.
A făcut pantofii bec !
Gardienii nu au observat.
Nici eu nu am observat.
La urma urmei, cât de des te uiți la pantofii unui om ?
Andy s-a târât printr-o mizerie de neînchipuit, pe o distanță de 500 m.
Sau poate nu vreau să-mi închipui.
Cinci sute de metri...
Cinci terenuri de fotbal.
Aproape o jumătate de kilometru.
A doua zi dimineață, în momentul în care Raquel își dezvăluia secretul,
un om pe care nu-l mai văzuse nimeni
a intrat în Banca Maine National.
Până în acea clipă,
nu existase decât în acte.
Pot să vă ajut cu ceva ?
Avea toate actele:
permis de conducere, certificat de naștere...
Iar semnătura se potrivea perfect.
Regret că nu veți mai fi clientul nostru.
Sper să vă placă în străinătate.
Mulțumesc.
Sunt sigur că o să-mi placă.
Iată cecul dv., domnule.
Mai doriți ceva ?
Vreți să expediați acest plic ?
Sigur că da.
- La revedere, domnule. - La revedere.
Domnul Stevens a vizitat vreo șase bănci din Portland în dimineața aceea.
A plecat din oraș cu mai bine de 370.000 dolari din banii directorului.
Plata lui pentru 19 ani de muncă.
Bună dimineața ! Cotidianul "Portland Bugle".
Crimă și corupție la Shawshank.
Judecata Lui este foarte aproape !
Dragă domnule director, ai avut dreptate. Salvarea o găsești înăuntru !
Exodul
Byron Hadley ? Ai dreptul să nu spui nimic.
Tot ce spui poate fi folosit împotriva ta.
Nu am fost acolo,
dar am auzit că Byron Hadley a plâns ca o fetiță.
Norton nu avea de gând să se predea atât de ușor.
Samuel Norton, avem mandat de arestare pe numele tău. Deschide !
Deschide ușa !
Nu știu care este cheia.
Nu-ți îngreuna situația !
Vreau să cred că ultimul lucru ce i-a trecut prin cap,
în afară de glonț,
a fost gândul că nu știe cum a reușit Andy să-l dea în vileag.
Carter, James...
Nu la mult timp după ce directorul ne-a lipsit de compania lui,
am primit o ilustrată.
Era goală, dar pe ștampilă scria Fort Hancock, Texas.
Fort Hancock, chiar la graniță.
Pe acolo a trecut Andy în Mexic.
Când mi-l închipui gonind spre sud în mașina lui decapotabilă,
mă bufnește râsul.
Andy Dufresne
s-a târât printr-un râu de rahat
și a ieșit curat în partea cealaltă.
Andy Dufresne s-a îndreptat spre Pacific.
Hadley l-a apucat de gât
și a spus: "O să aibă un accident !"
Cei care l-au cunoscut bine vorbeau deseori despre el.
Vă jur, lucrurile pe care le-a făcut...
"Prietenilor mei le-ar prinde bine o bere."
- Și i-a adus bere ! - Și i-a adus bere !
Câteodată, totuși, mă întristez
când îmi dau seama că Andy nu mai e aici.
Unele păsări nu au ce căuta în colivie.
Penele lor sunt prea strălucitoare.
Și când zboară,
te bucuri, deoarece era un păcat să le ții închise.
Dar locul unde trăiești devine mai apăsător după plecarea lor.
Cred că îmi este dor de prietenul meu.
Luați loc !
Ellis Boyd Redding,
ați ispășit 40 de ani din condamnarea pe viață.
Credeți vă v-ați îndreptat ?
Îndreptat ?
Să vedem...
Nu știu ce înseamnă asta.
Sunteți gata să vă reintegrați...
Știu ce crezi că înseamnă, fiule.
Pentru mine este un cuvânt lipsit de substanță.
Un cuvânt inventat de politicieni,
pentru ca băieți ca tine să aibă o slujbă.
De fapt, ce vrei să știi ?
Dacă regret ce am făcut ?
Regretați ?
Nu trece nicio zi în care să nu regret ce am făcut.
Nu pentru că mă aflu aici sau pentru că trebuie să regret.
Mă gândesc cum eram atunci...
Un tânăr prost,
care a comis acea crimă groaznică.
Vreau să vorbesc cu el
și să-l aduc pe calea cea dreaptă.
Să-i spun cum stau lucrurile.
Dar nu pot.
Puștiul a dispărut de mult.
Nu a mai rămas decât acest bătrân.
Trebuie să suport consecințele.
Dacă m-am îndreptat ?
Nu înțeleg ce înseamnă asta !
Ștampilează-ți formularele și nu-mi mai irosi timpul, fiule !
Pentru că, să-ți spun cinstit,
nu-mi pasă nici cât negru sub unghie !
SE APROBĂ
BROOKS A TRECUT PE AICI
Poftiți, domnișoară !
Pot să merg la toaletă ?
Du-te fără să mă mai întrebi. Ai înțeles ?
Da, domnule.
Am cerut permisiunea să merg la toaletă timp de 40 de ani.
Altfel nu pot.
Trebuie să accept un adevăr crud.
Nu o să mă descurc în libertate.
Nu mă mai gândesc decât cum să fac
ca să fiu trimis înapoi.
E groaznic să trăiești cu teama în suflet.
Brooks Hatlen știa foarte bine.
Nu vreau decât să mă întorc acolo unde viața mea are sens,
unde nu trebuie să mă tem tot timpul.
Un singur lucru mă împiedică:
promisiunea pe care i-am făcut-o lui Andy.
Am ajuns.
Vă mulțumesc, domnule.
Dragă Red, dacă citești această scrisoare înseamnă că ești liber.
Și dacă ai venit până aici, poate o să vii puțin mai departe.
Își amintești numele orașului, nu-i așa ?
Zihuatanejo.
Mi-ar prinde bine un om
care să mă ajute să pun afacerea pe picioare.
O să mă uit după tine.
Tabla de șah e pregătită.
Red, speranța e un lucru bun,
poate cel mai bun.
Iar lucrurile bune nu pier.
Sper că această scrisoare te va găsi sănătos.
Prietenul tău, Andy.
"Să trăiești sau să mori."
Așa este !
BROOKS A TRECUT PE AICI. ȘI RED A TRECUT PE AICI.
Pentru a doua oară în viață, am comis o infracțiune.
Am încălcat regulile eliberării condiționate.
Mă îndoiesc că vor organiza baraje
pentru un escroc bătrân.
Fort Hancock, Texas, vă rog.
Sunt atât de emoționat, încât nu-mi găsesc locul, iar gândurile îmi zboară aiurea.
Cred că numai un om liber poate simți această emoție,
la începutul unei călătorii lungi,
călătorie al cărei rezultat e incert.
Sper că voi reuși să trec granița.
Sper să-mi văd prietenul și să-i strâng mâna.
Sper că Pacificul e la fel de albastru ca în visele mele.
Sper...
În memoria lui Allen Greene (primul agent al regizorului)
SubRip and sync by: XRAiN