Mr Dufresne, beskriv grälet mellan er och er fru kvällen hon mördades.
Det var hätskt.
Hon sa att hon var glad att jag visste, att hon hatade att smyga...
...och hon sa att hon ville skilja sig i Reno.
-Vad svarade ni? -Att jag inte kunde gå med på det.
"Förr ses vi i helvetet än vi ses i Reno."
Så sa ni, enligt grannarna.
Sa de det, så.
Jag minns inte. Jag var så uppriven.
-Vad hände efter grälet? -Hon packade en väska...
...för att flytta hem till mr Quentin.
Glenn Quentin, proffsspelare på Snowden Hills golfklubb...
...och er hustrus älskare.
-Följde ni efter henne? -Jag tog en barrunda först.
Sen åkte jag till hans bostad, men de var inte där.
Jag parkerade på vändplatsen och väntade.
-I vilket syfte? -Jag vet inte.
Jag var förvirrad, berusad.
Jag ville nog mest skrämma dem.
När de kom hem gick ni in i huset och mördade dem.
Nej. Jag började nyktra till.
Jag gick tillbaka till bilen och körde hem. På vägen stannade jag-
-och slängde vapnet i floden, det har jag förklarat.
Det som inte är förklarat är att städerskan dyker upp nästa morgon-
-och hittar er hustru och hennes älskare pepprade av kulor.
-Är det bara en ren slump? -Det är det.
Ni vidhåller att ni slängde revolvern i floden-
-innan de mördades? Det var ju väldigt lägligt.
Det är sant.
Polisen har draggat i floden i tre dagar utan att hitta revolvern-
-så man har inte kunnat jämföra den-
-med kulorna man avlägsnat från offrens blodiga kroppar.
Det är också väldigt lägligt, inte sant?
Eftersom jag är oskyldig-
-tycker jag att det är ytterst olägligt att revolvern inte hittats.
Mina damer och herrar, ni har hört bevisningen.
Den tilltalade befann sig på mordplatsen. Vi har fotspår...
...kulor med hans fingeravtryck, whiskeyflaskan med fingeravtryck.
Framför allt har vi en vacker kvinna och hennes älskare, båda döda.
De hade syndat.
Men var deras brott så grovt att de förtjänade dödsstraff?
Medan ni betänker det...
...tänk på det här.
En revolver rymmer sex kulor, inte åtta.
Det här brottet begicks inte i hastigt mod.
Då hade man kunnat förstå det, om än inte förlåta det.
Nej, det här var hämnd...
...av en mycket mer brutal och kallblodig art. Betänk följande:
Fyra kulor per offer. Inte sex skott avlossade, utan åtta.
Det innebär att han tömde magasinet...
...och sen avbröt för att ladda om så att han kunde skjuta dem igen.
Ytterligare ett skott per älskande, rätt i huvudet.
Ni verkar påfallande kylig och samvetslös, mr Dufresne.
Ni ger mig kalla kårar.
I kraft av mitt ämbete dömer jag er till två gånger livstids fängelse-
-att avtjänas efter varandra.
Sätt er.
Ni har avtjänat 20 år av ert livstidsstraff?
-Ja, sir. -Känner ni er rehabiliterad?
Ja, sir. Absolut.
Jag har lärt mig en läxa.
Jag kan ärligt säga att jag är förändrad.
Jag är ingen fara för allmänheten längre. Det är dagsens sanning.
AVSLÅS
-Tjena, Red. Hur gick det? -Samma skit som vanligt.
Jag vet hur det känns. Jag ska få mitt avslag nästa vecka.
-Jag fick avslag förra veckan. -Sånt händer.
-Låna mig ett paket cigaretter. -Du är redan skyldig mig fem.
Fyra !
Det måste finnas en som jag i Amerikas alla fängelser.
Jag fixar allt. Cigaretter, marijuana,om man föredrar det...
...konjak för att fira ungarnas examen.
Allt möjligt.
Jag är rena postorderkatalogen.
Så när Andy Dufresne bad mig smuggla in Rita Hayworth...
...sa jag: "Inga problem".
Andy kom till Shawshank-fängelset 1947 för mord på frun och älskaren.
Han hade varit bankdirektör. Bra jobbat för en så ung.
Fattar du vad jag säger? Följ efter vakten.
Jag har aldrig sett en så sorglig samling i hela mitt liv.
Kom hit, bruden.
-Tar du emot vad i dag, Red? -Röka eller pengar? Du väljer.
-Röka. Två stycken. -Vem satsar du på?
Den där lilla skiten. Åttan.
-Åttan blir den förste. -Skitnack. Jag sätter emot.
-Jag med. -Du förlorar.
-Du som är så smart, vem väljer du? -Fetknoppen där.
Femman. Ett kvarts paket.
Färska fiskar i dag! Vi halar in dem.
Andy såg inte så mycket ut för världen.
Såg ut som om han kunde blåsa omkull. Det var mitt första intryck.
-Du, då? -Den där långe rikemanssonen.
Den snubben? Aldrig.
-Tio cigaretter. -Det är mycket.
Vem sätter emot? Heywood? Jigger?
Skeet? Floyd?
Fyra tappra.
Återvänd till era cellavdelningar för kvällskontroll.
Höger om. Se rakt fram.
Det här är mr Hadley, vaktbefäl. Jag är mr Norton, fängelsedirektör.
Ni är fällda brottslingar. Det är därför ni är här.
Regel nummer ett: inget hädande.
Jag vill inte höra Herrens namn missbrukas.
De andra reglerna lär ni er allteftersom. Några frågor?
När äter vi?
Ni äter när vi säger till. Ni skiter när vi säger till-
-och pissar när vi säger till. Har du fattat det, maskpitt!
Stå upp.
Jag tror på två saker: disciplin och bibeln.
Här kommer ni att undfägnas båda. Sätt er tilltro till Herren.
Nu tillhör ni mig.
Välkomna till Shawshank.
Lås upp bojorna.
Vänd dig om.
Det räcker.
Gå längst ut i buren.
Vänd dig om. - Avlusa honom.
Vänd dig om.
Gå ut, ta till vänster, ta kläderna och bibeln. - Nästa!
Till höger. Höger.
Den första natten är den svåraste.
De leder in en, naken-
-med svidande skinn och halvblind av avlusningspulvret.
Och när de sätter en i cellen och dörren slår igen-
-vet man att det är på riktigt.
Hela ens liv bortkastat på ett ögonblick...
...och all tid i världen på sig att begrunda det.
De flesta nykomlingarna är nära vansinnet den första natten.
Någon bryter alltid ihop. Det händer jämt.
Frågan är bara vem det ska bli.
Sånt kan man ju också slå vad om.
Jag hade satsat på Andy Dufresne.
Släckning!
Jag minns min första natt.
Det var verkligen länge sen.
Du, fisken.
Fisken...
Är du mörkrädd?
Pappa borde aldrig ha knullat mamma, va?
Nasse. Jag vill ha en fläskkotlett.
De fiskar alltid efter nykomlingar.
Och ger sig inte förrän de halat in nån.
Fetknopp.
Prata med mig.
Jag vet att du är där.
Lyssna inte på dårarna. Det är inte så dumt här.
Jag kan presentera dig, få dig att känna dig hemmastadd.
Jag känner några stora fikusar som säkert vill träffa dig.
Särskilt ditt vita, svampiga arsle.
Gud...! Jag hör inte hemma här!
-Vi har en vinnare! -Jag vill åka hem.
Det blev fetknoppen, med en noslängd!
Färsk fisk.
Jag vill hem. Jag vill till mamma.
Jag satte på din mamma. Hon var inget vidare.
Vad i Herrans namn är det här?!
-Han hädade. Jag ska skvallra. -Med min batong i arslet.
-Släpp ut mig. -Vad är det, din feta spermatunna?
Snälla! Jag borde inte vara här. Inte jag.
Jag tänker inte ens räkna till ett. Knip käft, annars nattar jag dig.
Snälla, det är ett misstag. Ni förstår inte. Jag ska inte vara här.
Öppna.
Inte jag heller! Det här är ju rena fängelset!
Ditt kräk.
Ta det lugnt.
Hör jag så m ycket som en mus prutta här i natt-
-blir det sjukstugan för hela bunten. Varenda jävel här inne.
Släpa ner den där skithögen till sjukan.
Andy Dufresne kostade mig två paket cigaretter den natten.
Han gav inte ifrån sig ett ljud.
Då tömmer vi.
Töm!
Ska du äta den där?
Det hade jag inte tänkt.
Får jag?
Mogen och fin.
Jake tackar.
Han har trillat ur boet.
Men jag ska ta hand om honom tills han kan flyga.
Här kommer han.
Tjena grabbar. Härlig dag, va?
Och ni vet varför.
Skicka hit, så får jag rada upp dem. Som en liten balett.
Jag står inte ut med honom.
Richmond, Virginia...
-Sniffa mig i häcken. -Sen han sniffat mig.
Osis, Red. Tänk att din häst skulle hamna sist.
Jag älskar min vinnarhäst.
Jag ska ge honom en blöt puss.
Ge honom några cigaretter i stället. Jävla turgubbe.
Tyrell. Har du sjukan den här veckan?
-Hur går det för min häst? -Död.
Hadley spräckte skallen på honom. Doktorn hade gått för dagen.
Den arme saten låg där till i morse. Vi kunde inget göra.
Vad hette han?
Hursa?
-Jag undrar om nån kände honom. -Det ska väl du skita i.
Det kvittar väl vad han hette. Han är död.
Har nån stött på dig än?
Har nån stött?
Man behöver en vän här inne. Jag skulle kunna vara din vän.
Svårfångad...
Sånt gillar jag.
Andy höll sig för sig själv i början.
Han hade väl fullt upp med att finna sig tillrätta.
Det tog en månad innan han sa mer än två ord till nån.
Och denne någon råkade bli jag.
Jag heter Andy Dufresne.
Bankmannen som mördat frugan.
-Varför gjorde du det? -Jag gjorde det faktiskt inte.
Du kommer att passa bra här. Här är alla oskyldiga.
-Vad sitter du för? -Inget. Advokaten blåste mig.
Du är visst en kall jävel. Du tror att du är finare än andra, va?
-Vad tror du? -Jag har inte bestämt mig.
Du kan visst ordna ett och annat.
Jag hittar saker och ting ibland.
Kan du ordna en geologhammare?
-Vad ska du med den till? -Hurså?
En tandborste ordnar jag utan frågor. Men den är inte livsfarlig.
Dåså.
En geologhammare är 15-16 cm och ser ut som en liten korp.
För stenar.
-Kvarts? -Kvarts.
Glimmer.
Skiffer. Kalksten.
-Och? -Jag är stensamlare.
Jag var det förr, och jag vill ta upp det.
Eller hugga nån i huvudet med den.
-Jag har inga fiender här. -Inte det?
Vänta bara. Snacket går.
Systrarna är kåta på dig. Särskilt Bogs.
Och att jag inte är homosexuell kvittar väl?
Det är inte de heller. Då måste man vara mänsklig först.
Tjurar tar med våld. Det är det enda de är ute efter.
Vore jag som du skulle jag skaffa ögon i nacken.
-Tack för rådet. -Det är gratis.
Du förstår hur jag tänker.
Jag kan alltid avstå från hammaren.
Då vill du väl rymma. Gräva under muren, kanske.
-Missade jag nåt? -Du förstår när du ser den.
-Vad kostar en sån? -Sju dollar i en specialbutik.
Jag brukar ta 20 procent. Men det här är specialgrejor.
Ökar risken, ökar priset. Vi säger tio dollar jämnt.
Tio.
-Bortkastade pengar. -Hurså?
De älskar att göra snabbvisitationer.
Och då kan du bli av med den.
Då känner du mig inte. Annars blir det inga fler affärer.
Inte ens skosnören eller tuggummi.
Jag förstår.
-Tack, mr... -Red.
Red var namnet.
Varför kallas du det?
Kanske för att jag är irländare.
Jag fattade varför han kallades snobbig.
Han var tystlåten.
Förde sig på ett sätt som var ovanligt här.
Han flanerade bekymmerslöst omkring som nån i en park.
Som om han hade en osynlig mantel som skyddade honom.
Man kan nog påstå att jag gillade Andy redan från början.
Sätt fart! Somliga har tider att passa.
Sätt fart.
Läget? Hur har du det med frugan?
Andy hade rätt. Jag insåg det roliga.
Det skulle ta 600 år att gräva en tunnel med en sån.
-Bok? -Inte i dag.
Bok?
Brooksie...
Till Dufresne.
Här är din bok.
Tack.
Dufresne! Blekmedlet börjar ta slut. Gå och hämta lite.
-Man blir blind av det här. -Älskling... Tyst.
Bra, kämpa. Det är skönare.
Jag hade gärna velat säga att Andy lyckades freda sig.
Det hade jag gärna, men kåken är ingen sagovärld.
Han sa aldrig vem det var. Alla visste ändå.
Så där höll det på.
Fängelselivet består av rutin och ännu mer rutin.
Allt som oftast hade Andy nya blåmärken.
Systrarna var på honom. Ibland kunde han freda sig, ibland inte.
Så höll det på för Andy. Det var hans rutin.
De två första åren var nog värst för honom.
Hade det fortsatt så-
-hade det tagit knäcken på honom.
Men så, på våren 1949, beslöt sig överheten för att...
...taket på skyltverkstaden behöver tätas.
Jag behöver tolv frivilliga för en veckas jobb.
Som ni vet medför det vissa privilegier.
Det var utomhusjobb, och maj är en härlig månad för sånt.
Över 100 man anmälde sig.
Wallace E. Unger.
Ellis Redding.
Och, tro det eller ej, jag och några kompisar blev valda.
Det kostade bara ett paket röka per man. Jag tog 20% som vanligt.
Då ringer den här höjdaradvokaten från Texas.
Han säger: "Jag beklagar, men er bror har avlidit. "
-Det var tråkigt att höra. -Äh, han var ett arsle.
Jag trodde att han redan var död. Men advokaten berättar-
-att han var rik. Oljekällor och sånt. Nästan en miljon dollar.
-Otroligt vilken tur vissa har. -Herrejävlar. Får du nåt?
-35 000 fick jag ärva. -Dollar?
Det är ju rena lotterivinsten.
-Eller hur? -Visst... Vad tror du skattmasen gör?
Roffar åt sig alltihop.
Stackars Byron. Vilken jävla osis.
-Synd och skam. -Vissa har det inte lätt.
Är du inte klok? Fortsätt jobba.
Du får skatta en del, men det blir lite över.
Så det räcker till en ny bil, och sen? Den ska skattas...
...repareras, och ungarna tjatar om en åktur.
Sen räknar man fel på skatten och får ta ur egen ficka. Onkel Sam...
Han mjölkar en tills tutten är lila.
De slår ihjäl honom.
Fin brorsa man har.
Mr Hadley... Litar ni på er fru?
Roligt. Du lär se ännu roligare ut när du suger min kuk utan tänder.
Jag menar, skulle hon lura er?
Nu jävlar. - Maka på dig, Mert. Han ska råka ut för en olycka.
Litar ni på henne, kan ni behålla era 35 000.
-Vad sa du? -35 000.
-35 000? -Alltihop. Varenda cent.
-Förklara dig. -Om ni vill ge det till er fru.
Man får ge sin äkta make en gåva på upp till 60 000 dollar.
-Snack. Skattefritt? -De kommer inte åt en cent.
Du är den där bankiren som mördade sin fru.
Varför skulle jag tro dig? Så jag hamnar här?
Det är lagligt. Fråga. De kan tala om det.
Det känns dumt att säga nåt, för ni borde ha undersökt det.
Du ska inte tala om för mig hur man ordnar det för sig.
Jag vet, men ni behöver nån som ordnar alla papper. En advokat.
De jävla dönickarna.
Jag kan ordna det. Det skulle ni spara en slant på.
Ge mig blanketterna så fyller jag i dem så gott som gratis.
Jag begär bara tre öl per man för mina medarbetare.
Medarbetare...
När man jobbar ute känner man sig mer som en människa med en pilsner.
Det är ju bara min åsikt, förstås.
Vad glor ni på? Tillbaka till jobbet!
Så kom det sig, att den näst sista dagen-
-fick fångarna som tjärade taket våren 1949-
-sitta i godan ro klockan tio på morgonen-
-med en iskall, tjeckisk pilsner-
-bjudna av den hårdaste pliten som patrullerat på Shawshank.
Drick medan den är kall, flickor.
Den kuken lyckades till och med låta storsint.
Vi satt och drack i solskenet som fria män.
Vi kunde ha tjärat taket på den egna kåken.
Vi var skapelsens herrar.
Vad Andy anbelangar, satt han i skuggan-
-med ett märkligt småleende och såg oss dricka hans öl.
-Ska du ha en? -Nej, tack. Jag har slutat dricka.
Han kanske ville fjäska för vakterna.
Eller få vänner bland oss fångar.
Men jag tror att han bara ville känna sig vanlig igen ett tag.
Gör en kung.
Schack. Det kallar jag kungligt. Civiliserat, strategiskt.
Och ett jävla mysterium. Jag hatar det.
-Låt mig lära dig nån gång. -Visst.
-Vi kunde skaffa ett bräde. -Då har du kommit till rätt man.
Vi kanske kan skaffa ett bräde, men jag snidar pjäserna-
-i alabaster och täljsten. Vad tror du?
-Det kommer att ta flera år. -Tid har jag. Men inte stenar.
Det finns inte mycket att hämta på gården. Mest småsten.
-Vi börjar visst bli vänner. -Vi gör visst det.
Får jag fråga en sak? Varför gjorde du det?
Jag är oskyldig. Precis som alla andra här.
Vad sitter du för?
-Mord. Samma som du. -Oskyldig?
Den ende skyldige i Shawshank.
-Var är kanariefågeln? -Hur visste du?
-Visste? -Så du vet inte? Kom.
Här håller kanariefågeln till.
Vilken överraskning att höra en kvinna sjunga här hemma, va?
Ingen dålig...överraskning.
Vänta. Här kommer hon.
Jag gillar när hon gör så där med håret.
Jag vet. Jag har sett den tre gånger.
Gilda, är du anständig?
Jag?
Jag älskar det där.
Jag hörde att du kan skaffa saker.
Det händer att jag får tag på saker. Vad vill du ha?
Rita Hayworth. Kan du skaffa henne?
Så det här är Johnny Farrel. Jag har hört talas om dig.
Det tar några veckor.
Jag har henne inte nedstoppad i brallorna, tyvärr.
Men jag ska skaffa henne. Lugn.
Tack.
Stick! Dra åt helvete!
Ska du inte skrika?
Ska vi få det avklarat?
Han knäckte min näsa, för fan!
Nu drar jag ner gylfen...
...och du sväljer det jag ger dig att svälja.
När du har svalt min sväljer du Roosters. För den knäckta näsan.
Det du stoppar i min mun blir du av med.
Gör du det får du en och en halv decimeter stål i örat.
Du bör veta att skador på hjärnan får offret att bita ihop käkarna.
Bitreflexen är så stark...
...att man måste bända upp offrets käkar med en kofot.
-Var lär du dig sånt skit? -Jag läser.
Kan du läsa, din okunniga jävel?
Älskling...gör inte så där.
Bogs stoppade inget i Andys mun. Ingen av hans vänner heller.
Men de misshandlade honom så att hans liv hängde på en tråd.
Andy låg en månad på sjukavdelningen.
Bogs fick en vecka på isoleringen.
Det är dags.
Du bestämmer.
Va?
-Vart ska han? -Ta tag i fötterna.
Hjälp!
Två saker hände aldrig hädanefter: Systrarna rörde aldrig mer Andy.
Och Bogs gick aldrig mer.
Han blev förflyttad till en öppen anstalt.
Vad jag vet fick han inta föda genom ett sugrör resten av livet.
Andy skulle behöva ett varmt välkomnande när han skrivs ut.
Det låter bra. Vi är skyldiga honom det för ölen.
Han gillar att spela schack. Vi skaffar stenar åt honom.
Jag har en. Titta.
Det är inte täljsten. Inte alabaster heller.
-Är du nån jävla geolog, alltså? -Han har rätt. Det är inte det.
-Vad fan är det, då? -Hästlort.
-Hästskit? -Förstenad.
Herregud.
Bortsett från ett par missar blev resultatet utmärkt.
Vi hade stenar att sysselsätta honom med till döddagar.
Jag fick in en stor leverans.
Cigaretter, tuggummi, whiskey...
...spelkort med nakna damer... Allt möjligt.
Och, förstås, det viktigaste av allt: Rita Hayworth själv.
GRATIS. VÄLKOMMEN TILLBAKA
Pass på. Visitation.
119.
123.
Stå upp.
Vänd dig mot väggen.
Vänd dig mot direktören.
Roligt att se att du läser den här.
Några älsklingsavsnitt?
"Vaken fördenskull ; ty I veten icke, när husets herre kommer."
Markus, 13:35. Jag har alltid gillat den.
Men jag föredrar "Jag är världens ljus".
"Den som följer mig skall hava livets ljus."
Johannes, 8:12.
Jag har hört att du är bra på siffror. Det är bra.
Man ska ha nån specialitet.
-Kan du förklara det här? -Jag polerar stenar med den.
En hobby jag har.
Det är rent. Lite kontraband, men inget att bråka om.
Den här gillar jag inte.
Men jag antar...
...att man kan göra undantag.
Lås in dem.
Jag glömde nästan... Den här ska jag inte ta ifrån dig.
Den är ju nyckeln till frälsningen.
Visitationen var bara en ursäkt. Norton ville se vad Andy gick för.
DOMEDAGEN ÄR NÄRA
Min hustru har broderat den.
Den är fin.
-Trivs du i tvätteriet? -Nej, inte särskilt.
Vi kanske kan hitta nåt mer passande för en med din utbildning.
Var är Brooks?
-Tyckte väl jag hörde dig. -Jag ska hjälpa dig.
De sa det.
Visst låter det vrickat? Jag ska visa dig runt.
Här är det. Shawshanks fängelsebibliotek.
National Geographic.
Det Bästa, förkortade romaner och några Louis L'Amour.
Look, några Erle Stanley Gardner...
Varje kväll lastar jag vagnen och går mina rundor.
Jag skriver namnen på skrivskivan.
Lätt som en plätt. Några frågor?
Hur länge har du varit bibliotekarie?
Jag kom hit -05, och blev bibliotekarie 1912.
-Har du nånsin haft en assistent? -Nej, det behövs inte.
-Varför får du då mig? -Inte vet jag.
Men det blir trevligt med lite sällskap.
Dufresne!
Det är han.
Jag heter Dekins. Jag...
...tänkte öppna ett konto för ungarnas skolgång.
Jag förstår.
Tja...
...vi kan väl sätta oss och prata om det.
Har du papper och penna?
Tack.
Jaha, mr Dekins...
Så säger Andy: "Vill ni att era söner ska gå på Harvard eller Yale?"
-Sa han det? -Så Gud är mitt vittne.
Dekins hajade till, gapskrattade och tog Andy i hand.
-Så fan heller. -Tog honom i hand.
Jag gjorde nästan på mig.
Med kostym och hula hula-flicka på skrivbordet vore han "mr Dufresne".
Har du fått vänner?
Inte vänner, direkt. Jag är en brott- sling som ger ekonomisk rådgivning.
Det är en tillgång.
-Du slapp tvätteriet tack vare det. -Det räcker inte.
Jag kanske kan skaffa fler böcker till biblioteket.
Be om ett biljardbord, om något.
Hur ska du kunna göra det? Få nya böcker, "mr Dufresne"?
Jag ber direktören om medel.
Jag har haft sex fängelsedirektörer, och lärt mig en universell sanning.
Det finns ingen som inte kniper igen arslet när det handlar om pengar.
-Budgeten är knappt tilltagen. -Jag förstår.
Jag kan skriva till myndigheterna och begära medel från dem.
De ser bara tre sätt att spendera skattepengar på fängelser:
Fler fängelser, fler galler, fler vakter.
Men om jag skriver ett brev i veckan kan de inte bara nonchalera mig.
Det kan de visst. Men skriv till dem om du vill.
Jag kan posta dem åt dig.
Så Andy började skriva ett brev i veckan, precis som han sagt.
Och precis som Norton sagt fick han inget svar.
Nästa vår deklarerade han åt halva vaktstyrkan på Shawshank.
Nästa år gjorde han allas, inklusive fängelsedirektörens.
Året därpå la de basebollturne- ringen samtidigt som deklarationen.
Vakterna från andra lag kom ihåg att ta med sig inkomstuppgifterna.
Så Moresby-fängelset delade ut ett vapen, men du fick betala för det?
Det är avdragsgillt.
Andy var en riktig hemindustri.
Han fick så mycket att göra att han tilläts ha personal.
Räcker du mig en bunt 1040?
Jag slapp snickeriet en månad per år, vilket var välkommet.
Och han fortsatte att skicka brev.
Red, Andy... Det är Brooks.
-Vakta dörren. -Lugna ner dig, Brooks.
Kom inte närmare!
-Vad är det som händer? -Plötsligt drog han bara kniv.
-Vi måste kunna prata om det. -Jag ska skära halsen av honom.
-Vad har han gjort dig? -Det är vad de har gjort.
-Jag har inget val. -Du skulle aldrig skada Heywood.
Vet du varför? För han är din vän, och det går att resonera med dig.
Så lägg ifrån dig kniven. Se på mig. Lägg ifrån dig kniven.
Titta på hans hals.
Han blöder.
Det är enda sättet för mig att få vara kvar.
Det här är inte klokt. Du vill inte göra det här. Lägg ifrån dig den.
Ta det lugnt. Du klarar dig.
-"Han"?! Han skar nästan upp mig. -Inte värre än när du rakar dig.
-Vad gjorde du? -Inget. Jag skulle bara säga hej då.
Har ni inte hört? Han har fått villkorligt.
Jag fattar inte vad som hände.
Gubben är galen som en råtta i ett utedass.
-Han fick dig att göra i byxan. -Dra åt helvete.
Sluta. Brooks är inte galen.
Bara...institutionsskadad.
Så fan heller.
Han har suttit här i 50 år. Han känner inte till nåt annat.
Här inne är han en viktig person. Bildad.
Där ute är han ingenting.
En värdelös, reumatisk gråtjuv.
Han skulle nog inte ens få lånekort. Fattar du?
Nu snackar du skit.
Tro vad du vill, men det är lustigt med de här murarna.
Först hatar man dem.
Sen vänjer man sig vid dem.
Har det gått tillräckligt lång tid blir man beroende av dem.
-Då är man "institutionsskadad". -Fan. Sån skulle jag aldrig bli.
Vänta bara tills du har varit här lika länge som Brooks.
Man hamnar här för resten av livet. Och det är livet de tar.
Den del som betyder nåt, i alla fall.
Jag kan inte ta hand om dig längre, Jake. Flyg iväg nu.
Du är fri. Du är fri.
Lycka till, Brooksie.
Kära vänner, det är ofattbart vilket tempo det är här ute.
Se dig för, gubbstrutt!
Jag såg en bil en gång när jag var barn, men...
...nu ser man dem överallt.
Allt har blivit så förtvivlat bråttom.
Övervakningsnämnden har skaffat mig en plats på ett övergångshem-
-och ett jobb på Food-Way, där jag packar påsar.
Det är jobbigt, och jag försöker hänga med, men händerna värker.
Be honom ta dubbla påsar. Förra gången gick den nästan sönder.
-Gör som damen säger. -Javisst.
Butiksföreståndaren gillar mig inget vidare.
Efter jobbet går jag och matar fåglarna i parken ibland.
Jag tror att Jake kanske dyker upp för att hälsa på.
Men det gör han aldrig.
Jag hoppas att han har det bra och att han har träffat nya vänner.
Jag har svårt att sova om nätterna.
Jag drömmer mardrömmar om att jag faller, och vaknar rädd.
Ibland tar det en stund innan jag vet var jag befinner mig.
Jag kanske skulle råna Food-Way, så att de skickar hem mig igen.
Jag kunde skjuta föreståndaren medan jag ändå var i farten.
Men jag är väl för gammal för sånt strunt.
Jag trivs inte här. Jag är trött på att vara rädd jämt.
Så jag tänker inte stanna.
De gör nog inget väsen av det, inte för en gammal tjuv som jag.
BROOKS VAR HÄR
"De gör nog inget väsen av det, inte för en gammal tjuv som jag."
"P.S. Hälsa Heywood att jag ångrar att jag hotade honom med kniv."
"Det var inte illa ment. Brooks."
Han borde ha dött här.
Det är en enda röra.
-Vad är det här? -Det är adresserat till dig.
Ta det.
"Mr Dufresne, med tanke på era upprepade förfrågningar"-
-"har staten tilldelat bifogade medel till ert biblioteksprojekt."
200 dollar.
"Och biblioteksnämnden har skänkt begagnade böcker och diverse."
"Därmed anser vi saken utagerad. Skriv inte mer."
Röj undan här innan direktören kommer tillbaka.
Gratulerar, Andy.
Det tog bara sex år.
-Nu ska jag skriva två brev i veckan. -Det tror jag säkert. Röj undan nu.
Jag ska lägga en kabel. När jag är tillbaka ska allt vara borta.
Hörde du?
Dufresne! Släpp ut mig, Andy.
Jag vet än i dag inte vad de där italienska damerna sjöng om.
Men jag vill faktiskt inte veta. Vissa saker är bäst osagda.
Jag vill gärna tro att de sjöng om nåt så obeskrivligt vackert-
-att det skär i hjärtat av det.
Rösterna steg högre och längre än någon i fängelset vågat drömma om.
Det var som om en vacker fågel flugit in och upplöst murarna.
Och för en kort stund kände sig varenda intagen fri.
Direktören blev fruktansvärt arg.
Öppna dörren.
Öppna!
Öppna dörren, Dufresne.
Stäng av!
Jag varnar dig. Stäng av!
Du är min nu.
Andy fick två veckor på isoleringen för det.
-Se här. -Maestro.
Kunde du inte ha spelat nåt bra, som Hank Williams?
Jag hann inte.
-Var det värt isoleringen? -Lätt.
-Isoleringen är aldrig lätt. -En vecka känns som ett år.
-Jag hade Mozart som sällskap. -Fick du ta med dig grammofonen?
Här inne...och här inne.
Det är det fina med musik. De kan inte ta ifrån en den.
Har ni aldrig upplevt det?
Jag var en jäkel på munspel i min ungdom.
Men jag tappade intresset. Meningslöst här inne.
Här är det som mest meningsfullt. Så man inte glömmer.
-Glömmer? -Glömmer att det finns...
...ställen i världen som inte är gjorda av sten.
Att det finns nåt inuti...
...som de inte kommer åt, som de inte kan röra.
Ens eget.
Vad snackar du om?
Hopp.
Hopp...
En sak ska du veta.
Hopp är farligt.
Hopp kan göra en galen.
Det är oanvändbart här inne. Inse det.
Som Brooks?
Sätt er.
Ni har avtjänat 30 år av ett livstidsstraff.
-Känner ni er rehabiliterad? -O ja.
Utan tvekan.
Jag är en ny människa.
Ingen fara för samhället. Det är dagsens sanning.
Helt rehabiliterad.
AVSLÅS
30 år...
När man säger det så...
...undrar man vart åren tog vägen.
Jag undrar vart tio år tog vägen.
Här. En liten avslagspresent.
Öppna den.
Jag fick använda en konkurrent, men jag ville överraska dig.
Väldigt grant.
Tack.
Tänker du spela?
Inte just nu.
EN NY FLICKA FÖR DITT TIOÅRSJUBILEUM
Släckning!
Andy höll sitt ord. Han skrev två brev i veckan istället för ett.
1959 fattade delstatens senat äntligen-
-att de inte kunde muta honom med 200 dollar.
Budgetkommittén röstade igenom ett årligt bidrag på 500 dollar-
-för att få tyst på honom. Ni anar inte hur Andy fick dem att räcka.
Han skrev avtal med bokklubbar, välgörenhetsföreningar...
...köpte överskottsupplagor.
"Skattkammarön". Robert Louis...
Stevenson. Skönlitteratur, äventyr.
-Nästa? -Bilreparation och täljstensarbete.
Hantverk och hobby. Under undervisning. Bakom dig.
-"Greven av Monte Crisco". -Cristo, din idiot.
Av Alexandree...
Dum...ass.
Dumarsle.
Dumarsle?
Dumas. Vet du vad den handlar om?
Om en rymning.
Vi kanske ska sätta den också under "undervisning".
Vi andra försökte hjälpa till när vi hade tid.
När Kennedy sköts hade Andy förvand- lat ett lager som stank råttskit-
-till New Englands bästa fängelsebibliotek-
-med en fin samling Hank Williams-plattor.
Det var samma år Norton instiftade sitt berömda "Inne ute-program".
Ni kanske minns det från tid- ningarna. Han fick sin bild i Look.
Det är ingen semester, snarare ett progressivt steg-
-inom kriminalvården.
Våra interner ska, under vårt över- inseende, arbeta utanför murarna-
-med att betjäna allmänheten.
De lär sig värdet av ett hederligt dagsverke och gör samhällsnytta...
...och detta för en minimal kostnad för skattebetalarna.
Han sa förstås inte att en "minimal kostnad" är en rätt lös definition.
Det finns 1 00 sätt att skumma av grädden. Arbetskraft, material...
Och pengarna rullade in.
Du ruinerar mig.
Med dina slavarbetare bjuder du under varenda entreprenör i stan.
Vi gör samhällsnytta.
Sånt kan du säga till pressen. Jag har en familj att försörja.
Vi är gamla vänner.
Jag behöver det här motorvägs- kontraktet, annars går jag omkull.
Ta lite paj som frugan har gjort. Du kan väl tänka på saken.
Oroa dig inte för kontraktet.
Jag har visst redan lovat bort mina mannar.
Tacka Maisie så mycket för pajen.
Och bakom varje skum affär...
...bakom varenda intjänad dollar, fanns Andy som förde bok.
Två insättningar. Maine National och New England. I serviceboxen.
Ta mina båda kostymer till tvätten.
Säg åt dem att inte stärka skjortorna för hårt.
Hur ser jag ut?
-Väldigt snygg. -Stor välgörenhetsgala i Portland.
Vill du ha?
-Käringen kan ju inte baka. -Tack, sir.
Han har ett finger i många pajer.
Han har planer du inte kan drömma om. Mutor på mutor.
Det flyter en flod av svarta pengar här.
Förr eller senare får han förklara varifrån den kommer.
Där kommer jag in i bilden. Jag kanaliserar den, filtrerar den.
Aktier, skattefria premieobligationer...
Jag skickar ut dem och när de kommer tillbaka...
-Rena som en oskulds mutta, va? -Renare.
När Norton går i pension har jag gjort honom till miljonär.
Fattar de galoppen, hamnar han här själv.
Tror du inte mer på mig än så?
Jo, men så mycket papper lämnar spår. Blir nån nyfiken...
FBI, skattemyndigheten... leder spåret till nån.
Men inte till mig, och absolut inte till direktören.
-Utan till? -Randall Stevens.
-Vem? -Den passive delägaren.
Han är skyldig, herr ordförande.
Det är där filtreringen börjar. Alla spår leder till honom.
-Men vem är han? -Ett spöke, en hägring.
Jag har skapat honom ur tomma intet.
Han finns inte, annat än på papperet.
-Man kan inte bara hitta på nån. -Jo, om man känner till kryphålen.
Man kan åstadkomma mycket via posten.
Mr Stevens har ett personbevis, körkort, socialförsäkringsnummer...
Spårar de några konton, hamnar de hos ett fantasifoster.
Det var som fan.
Sa jag att du var duktig? Du är ju Rembrandt.
Det lustiga är att utanför var jag en ärlig människa.
Först här blir jag en skurk.
Bekommer det dig?
Jag omvandlar bara vinsten. Inte mycket bättre-
-men jag har också byggt upp biblio- teket och hjälpt folk att ta examen.
Varför får jag det?
Så att du är nöjd och tvättar. Pengar, inte lakan.
Jag är billig. Det är fördelen med mig.
Tommy Williams kom till Shawshank 1965 på två år, för grovt inbrott.
Snuten tog honom när han bar ut TV-apparaterna.
Ung spoling. Mr Rock´n roll, kaxig som fan.
Kom igen, ni är sega som sirap. Man får ju skämmas.
Vi gillade honom.
Jag går baklänges ut, med TV: n så här.
Ett stort åbäke, jag ser inget. Då hör jag en röst.
"Stilla! Upp med händerna."
Jag höll i TV: n tills rösten sa...
"Hör du vad jag säger?" "Ja, sir", säger jag.
"Släpper jag den sätter du dit mig för skadegörelse också."
Du har suttit på Cashman, va?
Ja, det var en lätt volta, ska ni veta.
Helgpermis, arbetsprogram... Inte som här.
-Du har suttit i hela New England. -Sen jag var 13.
-Nämn kåken, så har jag varit där. -Du kanske skulle byta bana.
Du verkar inte vara nån lyckad tjuv. Pröva på nåt annat.
Vad fan vet du om det, Capone?
-Vad sitter du för? -Jag?
En advokat blåste mig.
Här är alla oskyldiga, visste du inte det?
Det visade sig att Tommy var gift och nybliven pappa.
Det kanske var tanken på hans dotter...
Hursomhelst var det nåt som satte eld i baken på honom.
Jag tänkte läsa in en high school- kompetens. Du har visst hjälpt några.
Inga förlorare.
Jag är ingen förlorare.
-Säkert? -Ja.
-Är det verkligen säkert? -Ja, sir.
Då så. Men då ska vi gå in för det. Inga halvmesyrer.
Saken är den, att jag inte läser så bra.
Väl.
Du läser inte så väl.
Vi kommer till det.
Andy tog sig an Tommy. Lärde honom ABC.
Och Tommy lärde sig snabbt. Han hittade helt nya hjärnceller.
Sen fick han honom att plugga inför examen. Han gillade grabben.
Det var väl kul att hjälpa en ung kille ur skiten.
Men det var inte den enda anledningen.
Tiden går långsamt i fängelset. Så man försöker fördriva den.
Några samlar på frimärken. Andra bygger tändstickshus.
Andy byggde ett bibliotek.
Nu behövde han ett nytt projekt. Det var Tommy.
Det var av samma anledning som han polerade på sina stenar.
Av samma anledning som han hängde upp sina pinuppor.
På kåken gör man vad som helst för att hålla sig sysselsatt.
1966, när det var dags för Tommy att ta examen, var det Raquel.
Tiden är ute.
Nå?
Det gick åt helvete.
-Jag har slängt bort ett år. -Så farligt är det nog inte.
-Det är värre. Inte en siffra rätt. -Det får vi se på poängen.
Jag ska säga dig hur många poäng jag fick.
Två poäng! Så många fick jag.
Katter som klättrar i träd... 5 gånger 5 är 25.
Åt helvete med det här!
-Det känns jobbigt. Jag svek honom. -Skitsnack. Han är stolt över dig.
Vi är gamla vänner, jag känner honom.
-Han är smart, va? -Om. Han var bankman förr.
-Vad sitter han för? -Mord.
Så fan heller.
Man kan inte tro det.
Han ertappade sin fru med ett golfproffs och knäppte dem.
Vad är det?
För fyra år sen satt jag på Thomaston på två till tre år.
Jag hade snott en bil, en dum jävla grej.
När jag hade nåt halvår kvar fick jag en ny cellkamrat.
Elmo Blatch. En stor, ryckig typ.
Den sorten man inte gärna delar cell med.
Han satt sex till tolv år för inbrott. Hade gjort hundratals jobb.
Svårt att tro, så nervig som han var. Om man fes hoppade han högt.
Dessutom gick truten i ett. Han höll aldrig käften.
Om ställen han varit på, jobb han gjort, brudar han knullat.
Till och med folk han dödat.
Folk som "jävlades" med honom. Det var så han uttryckte sig.
En kväll, mest på skoj...
...sa jag till honom: "Elmo, vem har du dödat?" Han svarar...
Jag torkade av bord på en golfklubb en gång-
-för att spana in lämpliga, rika knösar.
Jag valde ut en snubbe.
Gick hem till honom på natten och gjorde intjack.
Han vaknar och börjar jävlas.
Så jag dödade honom.
Han och hans maffiga brutta. Och det bästa av allt...
Hon knullar det här golfproffset, men är gift med nån annan.
Nån höjdartyp på en bank.
Och det var han som fick skulden!
Det var den mest fantastiska historia jag har hört.
Det som förvånar mig mest är att du gick på den.
Det är tydligt att Williams ser upp till dig.
Han hör din historia och vill pigga upp dig.
Han är inget ljushuvud, så han fattar inte hur historien påverkar dig.
-Han talar sanning. -Anta att den här Blatch existerar.
Skulle han falla på knä och säga: "Jag gjorde det. Jag erkänner."
"Lägg till en livstid på mitt straff."
Med Tomm ys vittnesmål kan jag få resning.
Om Blatch sitter kvar. Han kan vara frigiven.
De har en adress, hans släktingar... Det är väl värt en chans?
-Hur kan ni vara så osmidig? -Hursa? Vad kallade du mig?
-Osmidig. Är det medvetet? -Du glömmer vem du är.
Golfklubben har hans anställnings- formulär med alla uppgifter.
Dröm, om du vill. Man dra inte in mig. Mötet är slut.
Om jag kom ut skulle jag aldrig säga vad vi gör med pengarna.
Nämn aldrig pengar för mig igen, ditt elände.
Inte här på mitt kontor. Ingenstans.
-Kom hit. -Jag ville bara lugna er.
Isolering. En månad.
Vad är det med er? Det här är ju min chans att komma ut!
Ta ut honom!
En månad i isoleringen. Det var det längsta jag har hört.
-Det är mitt fel. -Skitsnack.
Du sköt inte och dömde honom inte.
Menar du att Andy är oskyldig? På riktigt, alltså?
-Det ser så ut. -Herrejesus...
-Hur länge har han suttit här? -1947...Vad blir det? 19 år.
-Williams, Thomas. -Här.
-Vad har du fått? Skolstyrelsen. -Han skickade provet.
Ska du öppna det eller stå med tummen i häcken?
Ge mig den där, Skeet.
Kasta det där.
Å fan...
Grabben klarade sig. Jag tänkte att du ville veta det.
Direktörn vill prata.
-Här? -Han sa det.
Direktörn?
Låt det här samtalet stanna mellan oss.
Det känns kymigt nog ändå.
Vi har en prekär situation. Det förstår du nog.
Ja, sir. Det gör jag.
Det här gjorde mig helt ställd, ska du veta.
Jag har legat sömnlös.
Att göra det rätta...
Det kan vara svårt att veta vad det är.
Förstår du?
Jag behöver din hjälp.
Ska jag gå vidare med det här, får det inte finnas minsta tvivel.
Jag måste veta om du sa Dufresne sanningen.
Ja, sir. Absolut.
Skulle du kunna svära i en domstol-
-på bibeln och avge en ed inför den allsmäktige?
Ge mig bara en chans.
Jag tänkte väl det.
Du har säkert hört det.
Det var hemskt.
Att en ung människa med bara ett år kvar, försökte fly.
Det tog kapten Hadley hårt att behöva skjuta honom.
Vi måste lägga det bakom oss.
Gå vidare.
Jag lägger av. Allt slutar.
Hitta nån annan som sköter ert fiffel.
Ingenting slutar.
Ingenting...
...annars får du det värre än nån annan. Inget beskydd från vakterna.
Du får flytta från ditt Hilton till sodomiterna.
Som att få ett tåg i arslet.
Biblioteket, då?
Borta. I genmurat, tegelsten för tegelsten.
Vi ska ha ett litet bokbål.
Lågorna kommer att ses kilometervis. Vi ska dansa som indianer runt dem.
Förstår du? Hänger du med?
Eller är jag osmidig?
Ge honom en månad till att fundera på saken.
Min fru sa att det var svårt att förstå sig på mig.
Det klagade hon jämt på. Hon var vacker.
Jag älskade henne så.
Jag kunde inte visa det, bara.
Jag dödade henne.
Jag kramade inte avtryckaren-
-men jag körde bort henne.
Det var därför hon dog. För att jag var som jag var.
Det gör dig inte till mördare.
En dålig make, kanske.
Du kramade inte avtryckaren.
Nej, det gjorde jag inte. Det gjorde nån annan.
Och jag hamnade här.
Ren otur, antar jag.
Det finns gott om den. Nån måste den landa på.
Det var väl min tur, helt enkelt. Jag stod i vägen för en virvelstorm.
Men jag hade inte trott att den skulle hålla i sig.
-Tror du att du nånsin kommer ut? -Jag?
Ja.
När jag har ett långt, vitt skägg och en och annan tomte på loftet.
Jag vet vart jag skulle åka.
Zihuatanejo.
-Va? -Zihuatanejo.
Det ligger i Mexiko. Vid Stilla havet.
Vet du vad mexikanerna säger om Stilla havet?
Att det inte har nåt minne.
Där skulle jag vilja bo resten av livet.
På ett varmt ställe utan minne.
Starta ett litet hotell, alldeles vid stranden.
Köpa en risig gammal skuta och rusta upp den...
...och ta ut mina gäster på fisketurer.
Zihuatanejo.
Där kunde jag behöva en som kan fixa fram saker.
Jag klarar mig nog inte på utsidan.
Jag har suttit här större delen av livet.
Jag är institutionaliserad nu. Precis som Brooks.
-Du underskattar dig själv. -Jag tror inte det.
Här inne är jag en som kan fixa fram saker, men...
...där ute behöver man bara gula sidorna. Jag skulle vara hjälplös.
Stilla havet? Nåt så stort skrämmer livet ur mig.
Inte mig.
Jag sköt varken min fru eller hennes älskare.
De misstag jag har begått har jag fått betala, med råge.
Ett hotell, en skuta...
Det är inte för mycket begärt.
Gör inte så här mot dig själv. Det är en värdelös dröm.
Mexiko är där nere och du är här. Så är det bara.
Visst. Så är det bara.
Det är där och jag är här.
Valet är enkelt.
Sätt igång att leva eller sätt igång att dö.
-Om du kommer ut, gör mig en tjänst. -Självklart.
Det finns en stor slåtteräng vid Buxton.
-Det finns många där. -En speciell.
Det har en lång stenmur med en stor ek i norra änden.
Som en dikt av Robert Frost.
Det var där jag friade till min fru.
Vi var där på picknick och älskade under eken...
...och där sa hon ja.
Lova mig det. Om du kommer ut, hitta den platsen.
Längst ner i muren finns en sten som inte hör hemma i Maine.
En bit svart, vulkaniskt glas.
-Under den finns nåt du ska ha. -Vad, Andy? Vad ligger under den?
Du måste bända upp den för att se.
Nej, det är säkert. Han börjar verka vrickad.
-Jag är orolig. -Vi ska hålla ett öga på honom.
På dagen går det bra, men på natten är han ensam.
Herregud.
Vad är det?
Andy kom till lastkajen i dag och bad om ett rep.
180 cm långt.
-Och du gav det till honom? -Visst. Varför inte?
-Herregud, Heywood. -Hur skulle jag veta det?
-Minns du Brooks Hatlen? -Så skulle aldrig Andy göra.
Aldrig.
Jag vet inte...
Nånstans blir vi alla knäckta.
-Fort som ögat. Jag vill komma hem. -Jag är strax klar.
Tre insättningar.
Ta mina kläder till tvätten. Och putsa mina skor.
Jag ska kunna spegla mig i dem.
Skönt att ha dig tillbaka. Det var inte samma sak utan dig.
Släckning!
Jag har haft en del långa nätter på kåken. Ensam med mina tankar.
Tiden kan skära i en som en kniv.
Det här var mitt livs längsta natt.
Räkna fångarna!
Rad tre, södra, klar!
Man saknas på rad två, cell 245.
Dufresne! Kom ut, du sinkar oss.
Kom ut, annars får du smörj.
För helvete, jag har tider att passa.
Bäst för dig att du är sjuk eller död. Jag skojar inte. Hör du det?
Gud...
Förhör varenda man i cellavdelningen.
Börja med hans vän. Han där.
Öppna 237.
Vad menar du med att han inte var här? Säg inte det.
-Men det var han inte. -Jag ser det. Tror du jag är blind?
-Menar du det? Är jag blind? -Nej, sir.
Du, då? Är du blind?
-Säg vad det här är. -Gårdagens räkning.
Ser du Dufresnes namn där? Det gör jag.
"Dufresne".
Han var i sin cell vid släckning. Och borde vara här på morgonen.
Han ska hittas. Inte i morgon, inte efter frukost. Genast!
Ja, sir!
Rör på arslet.
Stå där.
Nå?
-Vadå? -Ni är som ler och långhalm.
-Han måste ha sagt nåt. -Nej, sir. Inte ett ljud.
Det är ett under! Försvunnen som en fis i vinden.
Finns ingenting kvar, utom några stenjävlar i fönstret.
Och puddingen på väggen.
Hon kanske vet. - Har du lust att säga nåt?
Tydligen inte. Varför skulle hon vara så annorlunda?
Det är en komplott. Det är just vad det är.
En enda stor förbannad komplott!
Och alla är inblandade. Även hon!
1966 rymde Andy Dufresne från Shawshank-fängelset.
Det enda de hittade var några leriga fängelsekläder, en tvål...
...och en gammal geologhammare, nästan helt utsliten.
Jag trodde att det skulle ta 600 år att gräva sig ut med den.
Andy gjorde det på mindre än 20.
Andy älskade geologi.
Det tilltalade väl hans pedantiska natur.
En istid här, miljontals år av bergsbildande där...
Geologi är läran om tryck och tid.
Mer behövs inte. Tryck...och tid.
Det och en stor jävla affisch.
Som jag sa gör man vad som helst för att sysselsätta sig i fängelset.
Andys favoritsyssla var att bära ut väggen på gården...
...en handfull i taget.
När Tommy blev mördad beslöt sig Andy för att han varit här länge nog
-Snabba ryck. Jag vill gå hem. -Jag är strax klar.
Tre insättningar i kväll.
Andy gjorde som han var åtsagd. Putsade skorna tills de blänkte.
Vakterna märkte inget. Inte jag heller.
Allvarligt talat, hur ofta lägger manmärke till nån annans skor?
Andy kröp 500 meter genom nån skitluktande sörja-
-jag inte ens kan föreställa mig. Eller kanske inte vill.
500 meter...
Det är som fem football- planer. En halv kilometer.
Nästa morgon, när Raquel avslöjade sin hemlighet-
-gick en man ingen hade sett förr in på Maine National Bank.
Före det ögonblicket hade han inte existerat...
-...utom på papperet. -Kan jag hjälpa till?
Han hade ID-handlingar, körkort, personbevis, socialförsäkringskort.
Namnteckningen var exakt likadan.
Det blir tråkigt att mista er som kund.
-Hoppas att ni ska trivas utomlands. -Tack. Det gör jag säkert.
Här har ni ert uttag. Något annat?
Vill ni vara vänlig att posta det här?
Gärna.
Adjö.
Mr Stevens besökte ett dussintal banker den morgonen.
Han lämnade stan med över 370 000 dollar av Nortons pengar.
Avgångsvederlag för 19 år.
Portland Daily Bugle.
KORRUPTION OCH MORD PÅ SHAWSHANK
DOMEDAGEN ÄR NÄRA
DU HADE RÄTT. DETTA ÄR NYCKELN TILL FRÄLSNINGEN
Byron Hadley? Ni har rätt att inget säga.
Avsäger ni er den rätten kan allt ni säger användas emot er.
Jag hörde att Hadley grät som en flicka när de förde bort honom.
Norton hade inte för avsikt att följa med så snällt.
Samuel Norton, vi har en häktningsorder på er.
-Öppna dörren. -Jag vet inte vilken nyckel det är.
Gör det lätt för er.
Jag vill tro att det sista som for genom hans huvud, förutom kulan...
...var frågan hur tusan Andy lyckats överlista honom.
En tid efter fängelsedirektörens hädangång fick jag ett vykort.
Det stod inget, men det var avstämplat i Fort Hancock, Texas.
Fort Hancock, precis vid gränsen. Det var den vägen Andy tog.
När jag föreställer mig honom på väg söderut i sin öppna bil...
...skrattar jag alltid.
Andy, som kröp igenom en flod av skit och kom ut ren på andra sidan.
Andy Dufresne satte kurs på Stilla havet.
Hadley tog struptag och sa: "Han kommer att råka ut för en olycka."
Vi som kände honom bäst talar ofta om honom.
Allt han hittade på...
"Mina vänner skulle behöva några öl." Och han fick det.
Ibland sörjer jag att Andy är borta.
Men vissa fåglar ska inte sitta i bur.
Deras fjäderskrud är för praktfull. Och när de fly ger sin väg-
-jublar den del av en som vet att det var en synd att spärra in dem.
Men ens egen tillvaro blir så mycket tristare när de är borta.
Jag saknar min vän, helt enkelt.
Sätt er.
Ellis Boyd Redding, det står i era papper att ni avtjänat 40 år.
Känner ni er rehabiliterad?
Rehabiliterad?
Låt mig tänka.
Jag vet inte vad det betyder.
-Det betyder att ni är mogen att... -Jag vet vad du tror.
För mig är det bara ett påhittat ord.
En politikers ord, för att spolingar som du ska få ha kostym och slips-
-och ett jobb.
Vad vill du veta?
-Att jag ångrar det jag gjorde? -Gör ni det?
Det går inte en dag utan att jag känner ånger.
Inte för att jag är här, eller för att ni tycker att jag ska vara det.
Jag tänker tillbaka på den jag var-
-när jag var en ung, dum grabb som begick det fruktansvärda brottet.
Jag vill tala med honom.
Jag vill försöka tala honom tillrätta.
Berätta hur saker och ting är.
Men jag kan inte.
Den grabben är borta sen länge, kvar finns bara den här gubben.
Det måste jag leva med.
Rehabiliterad? Vilket värdelöst ord.
Stämpla din blankett, du och ta inte upp min tid mer.
För allvarligt talat bryr jag mig inte.
BEVILJAS
BROOKS VAR HÄR
Var så god.
Får jag gå på toa?
Fråga inte varenda gång du behöver gå på toa. Gå, bara.
I 40 år har jag bett om tillstånd för att pissa.
Jag får inte ut en droppe utan tillstånd.
En sak är svår att acceptera:
Jag kommer aldrig att klara mig på utsidan.
Jag tänker bara på hur jag ska bryta mot den villkorliga domen-
-så att jag åker in igen.
Det är fruktansvärt att vara rädd jämt.
Brooks Hatlen fick erfara det. Alltför väl.
Jag vill bara tillbaka dit där allt känns bekant.
Där jag inte behöver vara rädd hela tiden.
Det är bara en sak som hindrar mig.
Löftet jag gav till Andy.
Här är det.
Tusen tack.
Red, min vän... Läser du det här är du ute...
...och har du kommit så här långt kanske du kan komma ännu längre.
Du minns väl vad staden heter?
Zihuatanejo.
Jag kan behöva nån som hjälper mig att dra igång projektet.
Jag ska hålla utkik efter dig, och schackbrädet väntar.
Kom ihåg att hopp är nåt bra, kanske det bästa som finns.
Och bra saker dör aldrig.
Jag hoppas att brevet når dig, och att du har hälsan.
Din vän Andy.
Sätt igång att leva, eller sätt igång att dö.
Det stämmer så jäkla väl.
RED OCKSÅ
För andra gången i mitt liv har jag begått ett brott.
Brott mot skyddstillsyn.
Men de upprättar nog inga vägspärrar. Inte för en som jag.
Fort Hancock.
Jag är så förväntansfull att jag knappt kan sitta stilla eller tänka.
Det är den förväntan endast en fri man kan känna.
En fri man i början av en lång resa, vars mål är osäkert.
Hoppas att jag klarar mig över gränsen.
Hoppas att jag träffar min vän där.
Hoppas att Stilla havet är lika blått som jag drömt om.
Hoppas...