HOBBITUL
V-am avertizat.
V-am zis ce se va întâmpla dacă vom avea de-a face cu gnomii !
Au făcut-o.
Acum au trezit fiara şi au sfârşit lumea întreagă !
Hai, degrabă ! Repede.
Mai repede, încerc să scap !
Mai cu grijă !
Lasă cărţile !
Dar, sire, nu salvăm oraşul ?
Oraşul e pierdut.
- Salvăm aurul. - L-aţi auzit. Mişcaţi-vă !
- Tată ! - Vino !
Puneţi-le acolo !
Nu mai avem timp. Trebuie să plecăm.
- Ridică-l. - Haide !
- Haide, frăţioare ! - Merg şi singur.
- Cât de repede poţi. - Nu plecăm.
Nu plecăm fără tata.
Dacă rămâi, surorile tale vor muri.
Asta şi-ar dori tatăl vostru ?
Deschideţi uşa !
Mă auziţi ?
Îl văd !
Priviţi !
Aici, jos !
- Dă-mi mâna. - Trebuie să mergem.
Mai repede, degrabă !
Kili, haide odată !
- E aproape ! - Nu te opri !
Dragonul !
Haide !
Mai repede !
De am fi putut lua
mai mulţi amărâţi cu noi ! Dar...
- Nu merită, aşa e. - Ajutor !
Ajutor !
Păzea !
Mişcaţi-vă !
Mişcaţi-vă.
Hai, mai cu zor !
Aurul meu ! Aurul !
Greutatea e prea mare.
Trebuie să aruncăm ceva.
Câtă dreptate ai, Alfrid !
Mai cu zor !
Bieţii de ei.
Tată.
Tată !
L-a lovit !
- A lovit dragonul ! - Nu se poate...
L-am văzut atingându-şi ţinta !
Săgeata nu poate străpunge solzii.
Mă tem că nimic nu poate.
Ce faci ?
- Întoarce-te ! - Bain ! Vino Înapoi !
Bain ! Întoarce-te !
- Bain ! - Lăsaţi-l.
Nu ne putem întoarce.
Bain !
Tată !
Bain, ce faci aici ?
De ce nu ai plecat ?
- Am venit să te ajut. - Nu !
Nimic nu poate opri fiara acum.
Asta ar putea.
Bain ! Du-te înapoi !
Scapă de aici, acum !
Tată !
Nu !
Staţi ! Opriţi !
Opriţi !
Cine eşti tu ca să mi te împotriveşti astfel ?
Ce păcat !
Ce-ţi mai rămâne de făcut acum, arcaşule ?
Eşti osândit.
Ajutor nu vei primi.
E şansa noastră ! Hai !
Spre larg !
Este odrasla ta ?
Nu-l poţi scăpa de foc.
O să ardă !
Stai neclintit, fiule !
Neclintit...
Spune-mi...
nefericitule,
cum oare vrei să mi te împotriveşti tu mie ?
Nu ţi-a mai rămas nimic
în afară de propria-ţi pieire !
Bain, priveşte-mă !
Priveşte-mă...
Mai la stânga ta puţin.
Asta e.
Bain, ţine-te bine !
Ce-a fost asta ?
Ce s-a petrecut ?
S-a prăbuşit, l-am văzut cu ochii mei.
A pierit.
Smaug a pierit.
Pe barba mea, cred că are dreptate !
Ia priviţi acolo !
Corbii din Erebor fac cale întoarsă la Munte.
Aşa e.
Vestea se va răspândi iute.
Cât de curând,
întregul Pământ de Mijloc va afla
că dragonul a pierit !
BĂTĂLIA CELOR CINCI OŞTIRI
Nu eşti singur, Mithrandir.
Ajutaţi-mă, vă rog !
Unde e copilul meu ?
Vă rog !
Să mă ajute cineva !
Ajutor !
Acolo !
Tată !
- Tată ! - Tată !
De ce eu ?
Tauriel.
Kili !
Haide !
Plecăm.
Sunt neamul tău. Trebuie să pleci.
Vino cu mine !
Ştiu ce simt şi nu mă tem.
Mă faci să simt că trăiesc.
- Nu pot. - Tauriel.
Nu ştiu ce spui.
Eu cred că ştii.
Domnul meu, Legolas.
Ia-ţi rămas-bun de la gnom !
E nevoie de tine În altă parte.
Încă o dată !
Păstreaz-o !
E o promisiune.
Sunt uscate. O să-ţi fie de trebuinţă.
- Mulţumesc. - Poftim.
Dă-mi una !
O să mă răpună frigul ăsta.
Fă-ţi singur rost !
Nu ne mai conduci tu, Alfrid.
Greşit !
În lipsa Mai-marelui, puterea e a locţiitorului,
care, în cazul de faţă, sunt chiar eu.
Acum, dă-mi velinţa !
Locţiitorul Mai-marelui ?
Nu mă face să râd !
Tâlhar la drumul mare !
Mai bine moartă decât slugă-n faţa ta !
Asta se poate aranja.
Eu nu m-aş întoarce împotriva celor de-un neam cu mine, Alfrid.
- Tată ! - Vino aici.
Eşti în viaţă !
E totul În regulă.
Bard a fost ! El a răpus dragonul !
L-am văzut cu ochii mei.
A răpus fiara.
L-a doborât cu o săgeată neagră.
Mulţumim, Bard !
- Ce om bun. - Mulţumim !
Ne-ai salvat pe toţi !
Fii binecuvântat !
Trăiască Bard, cel care l-a răpus pe dragon !
Trăiască regele Bard !
Am spus-o de atâtea ori !
E un om de viţă nobilă.
- E un conducător înnăscut. - Nu-mi spune aşa.
Nu eu sunt Mai-marele oraşului.
Unde e ?
- Unde e Mai-marele ? - S-a dus pe Anduin.
Şi cu toţi galbenii noştri, fără îndoială.
Tu ar trebui să ştii.
- Tu l-ai ajutat să golească visteria. - Ba nu.
Am încercat să-l opresc.
- Mincinosule ! - Hoţule !
Nevolnicule !
L-am implorat...
Luaţi-l.
- Ungeţi-l cu smoală. - Am zis: "Stăpâne...
...nu !
Gândeşte-te la cei mici."
Spânzuraţi-l !
"Chiar nu se gândeşte nimeni la cei mici ?"
În ştreang cu el !
- Spânzuraţi-l ! - Jos cu el !
Ajunge ! Daţi-i drumul !
Daţi-i drumul !
Luaţi aminte, priviţi în jur !
Nu v-aţi săturat de moarte ?
Iarna aproape a sosit.
Trebuie să ne îngrijim de ai noştri,
de cei bolnavi şi de cei neajutoraţi.
Cei pe picioare să se îngrijească de răniţi.
Voi, cei în putere, urmaţi-mă !
Să salvăm ce se poate.
Şi pe urmă ? Ce ne aşteaptă ?
Aflăm un adăpost.
Hei !
Bombur ?
Bifur ?
Nu e nimeni ?
Staţi !
Staţi aşa !
- E Bilbo ! - Trăieşte !
Aşteptaţi !
Trebuie să plecaţi.
Cu toţii trebuie s-o facem.
Dar abia am ajuns !
Am căutat să-i vorbesc. Nu m-ascultă.
- Cum adică, flăcău ? - Thorin !
Thorin. Stă acolo de câteva zile.
Nu doarme, abia dacă mănâncă.
N-a fost el însuşi deloc.
E locul ăsta. E bolnav.
Bolnav ?
Despre ce fel de boală e vorba ?
Fili.
Fili !
Aur...
Aur dincolo de orice închipuire.
Dincolo de orice suferinţă, de orice durere.
Iată neînchipuita comoară a lui Thror !
Fiţi bine-veniţi, fii ai surorii mele...
...În regatul
Ereborului !
Balin !
Kili !
Slavă lui Durin că eşti viu !
Bombur !
Trăieşti !
- I-aţi dat de urmă ? - Nu deocamdată.
Nu-i nimic aici.
- Cercetaţi mai departe ! - Poate fi oriunde.
Piatra Străveche se află în aceste săli.
- Găsiţi-o ! - L-aţi auzit.
- Căutaţi ! - Cu toţii !
Nu ne oprim până când n-o vom afla.
Aproape că sunt ispitit să te las să iei piatra,
doar ca să-l văd pe Scut de Stejar
îngenuncheat.
Să văd cum îl răpune,
cum îi întinează sufletul
şi-i tulbură mintea.
Te ajut eu.
Luaţi doar cele trebuincioase.
Ne aşteaptă cale lungă.
Încotro vă veţi îndrepta ?
Nu există decât un singur loc.
Muntele...
Stăpâne, eşti un geniu !
Ne putem adăposti în Munte.
O fi duhnind a fiară, dar femeile îl vor curăţa.
Vom fi în siguranţă, la căldură,
cu cămări,
aşternuturi şi haine...
Şi cu ceva aur.
Aurul din Munte e blestemat.
Vom lua doar ceea ce ni s-a făgăduit,
cele trebuitoare pentru a ne reface vieţile.
Ţine şi fă-te de folos !
Vestea morţii lui Smaug va cuprinde ţinuturile.
Aşa este.
Acum alţii vor deveni interesaţi de Munte
pentru bogăţia şi aşezarea sa.
Ce ştii ?
Nimic sigur.
Însă mă tem de ce va să vină.
Elfii pădurilor !
Odrasla regelui şi o femeie elf
ne-au urmărit până în Oraşul Lacului.
Şi i-ai ucis ?
Au fugit ca nişte laşi.
Nevolnicule !
Se vor întoarce, cu o armată de elfi după ei !
Du-te la Gundabad !
Să vină oştirile !
Elfi !
Oameni !
Gnomi !
Muntele le va fi mormânt !
La luptă !
Ai văzut ceva acolo.
Orcul pe care l-am urmărit nu mi-e străin.
E Bolg, odrasla lui Azog Profanatorul.
O haită de wargi îl aştepta lângă Esgaroth.
Au fugit spre miazănoapte.
Erau alt soi de orci,
cu o pecete pe care n-am zărit-o de mult.
Era pecetea din Gundabad.
Gundabad ?
E o fortăreaţă spre miazănoapte, în Munţii Ceţoşi.
Stăpâne Legolas,
aduc poruncă de la tatăl vostru.
Trebuie să faceţi degrabă cale întoarsă.
Vino, Tauriel !
Stăpâne...
Tauriel e surghiunită.
Surghiunită ?
Spune-i tatălui meu
că atunci nici eu nu mă pot întoarce printre voi.
Legolas.
E porunca regelui tău.
Într-adevăr, îmi este rege,
Însă nu poate porunci inimii mele.
Merg spre miazănoapte. Mă însoţeşti ?
Încotro ?
Către Gundabad.
Nu-ţi vei afla scăparea prin vrăji, moşneagule !
Aici e tărâmul stăpânului meu.
Piei acum, vrăjitorule !
Trei inele pentru regii elfilor, cei de sub soare,
Şapte pentru stăpânii gnomilor din săli de stâncă...
Nouă,
oamenilor care ştiu că-n lumea lor se moare.
Nu te poţi împotrivi întunericului.
Strălucirea ta deja păleşte.
Eşti singura lumină
din bezna adâncă.
Nu sunt singură.
Aveţi nevoie de ajutor, doamna mea ?
Trebuia să fi rămas pe lumea cealaltă.
Mithrandir...
Revino !
E aici !
Aşa e.
Întunericul s-a înfiripat iar.
Gandalf !
Urcă degrabă !
E slăbit.
Nu poate zăbovi aici, căci viaţa i se scurge.
Fugi ! Degrabă !
Vino cu mine, doamna mea.
Du-te !
A început.
Ţinuturile de la răsărit ne vor cădea pradă.
Să se ridice Regatul din Angmar.
Vremea elfilor a apus.
A sosit vremea orcilor.
Aici nu ai putere,
slujitor al ţinutului Morgoth !
Eşti cel fără de nume...
...fără de chip
şi fără de trup.
Fă cale întoarsă
în neantul din care ai izvorât !
Am fost înşelaţi.
Spiritul lui Sauron încă dăinuie.
Iar acum a fost izgonit.
Se va retrage spre răsărit.
Gondorul trebuie avertizat.
Zidurile Mordorului trebuie străjuite.
Nu. Ai grijă de dna Galadriel.
E vlăguită, iar puterile o lasă.
Du-o la Lothlórien.
Saruman...
Trebuie urmărit şi răpus o dată pentru totdeauna.
Fără Inelul Puterii,
Sauron nu mai poate stăpâni Pământul de Mijloc.
Mergeţi acum.
Lăsaţi-l pe Sauron în seama mea.
- Am trebuinţă de un cal. - Ce ?
Gandalf...
- Unde te duci ? - Să dau de veste Ereborului.
N-au ştiinţă de ce-i aşteaptă,
iar eu am văzut cu ochii mei hoarde nesfârşite de orci din Moria.
Cheamă-ne în ajutor prietenii, zburătoare şi fiare.
E pe cale să înceapă bătălia pentru Munte.
E aici, în sălile acestea.
O ştiu.
Am tot cercetat şi iscodit.
Nu îndeajuns.
Toţi am vrea să găsim Piatra.
Şi totuşi, rămâne de negăsit !
Te îndoieşti cumva de credinţa celor de faţă ?
Piatra Străveche
aparţine de drept poporului nostru.
E Nestemata Regelui.
Oare nu eu vă sunt rege ?
Luaţi bine aminte...
De o află careva
şi nu mi-o înfăţişează,
voi căuta răzbunare.
Boala dragonului.
Află că nu mi-e străină.
Privirea aceea
şi nevoia copleşitoare...
E o dragoste teribilă şi egoistă, Bilbo.
I-a tulburat mintea bunicului său.
Balin, dacă Thorin
ar găsi Piatra Străveche,
sau dacă ar fi găsită
l-ar ajuta cu ceva ?
Piatra aceea e coroana.
Încoronează această neînchipuită bogăţie,
e însemnul puterii pentru cel ce-o poartă.
Dacă i-ar stăvili nebunia ?
Nu, flăcăule.
Mă tem că ar fi şi mai rău.
Poate că ar fi mai bine
să rămână pierdută pe veci.
Ce ai acolo ?
Ce ţii în mână ?
Nimic...
Arată-mi !
Am luat-o din grădina lui Beorn.
Şi ai purtat-o până aici ?
O s-o sădesc în grădina mea,
din Fundătură.
E un câştig cam mic ca să-l duci înapoi în Comitat.
Într-o bună zi va creşte.
Când îl voi privi, îmi voi aduce aminte.
Îmi voi aminti de cele bune şi de cele rele.
Şi cât de norocos sunt că am ajuns acasă.
Thorin, eu...
Thorin.
Cei scăpaţi din Oraşul Lacului
intră în Ţinutul de Jos.
Vin cu sutele.
Cheamă-i pe toţi la Poarta din Faţă.
La Poartă, acum !
Haideţi !
- Nu vă opriţi. - Sire !
Sire !
Aici, sus !
Priviţi, sire ! Coşurile ard.
Aşadar...
Thorin Scut de Stejar şi ai săi au răzbit.
Au răzbit ?
Adică o ceată de gnomi păzeşte aurul ?
Nu te îngrijora, Alfrid,
e aur în Munte cât pentru toţi.
Înnoptăm aici !
Aflaţi-vă adăpost.
Aprindeţi focurile !
- Hai, să mergem ! - Alfrid...
Vei face de strajă la noapte.
Sus !
Asta e.
Fortăreaţa să fie sigură la răsărit !
Am cucerit cu greu Muntele.
Nu-l voi vedea căzând.
Oamenii din Oraşul Lacului nu au nimic !
Au venit la noi fără nimic, căci au pierdut tot.
Nu-mi spune mie ce au pierdut !
Şi eu am fost încercat ca şi ei.
Cei care au scăpat din pârjolul dragonului să fie fericiţi.
Au de ce să fie recunoscători.
Mai multă piatră !
Mai aduceţi piatră la Poartă !
Gata.
- Copiii sunt înfometaţi ! - Ne trebuie hrană !
- Nu vom rezista trei zile. - Bard.
- Nu avem îndeajuns. - Fă ce-ţi stă în puteri, Percy.
Va fi bine, nu-ţi face griji.
Avem nevoie de mai multă apă.
Copiii, femeile şi răniţii sunt cei dintâi.
Poftim.
Bună dimineaţa, Alfrid !
Ce veşti ai de peste noapte ?
A fost linişte, sire. N-am veşti.
Nimic nu trece de mine.
În afară de o oştire de elfi, se pare.
Stăpâne Thranduil ! Nu ne aşteptam
- ...să te vedem. - Am auzit că aveţi nevoie de ajutor.
Luaţi !
Daţi în spate.
Şi încă unul !
Ne-aţi salvat !
Nu ştiu cum să vă mulţumesc.
Nu-ţi irosi recunoştinţa.
N-am venit pentru voi,
ci pentru ceva ce-mi aparţine.
În Munte se află nestemate la care tânjesc până şi eu.
Nestemate albe, rupte din stele.
Nestematele albe din Lasgalen.
Ştiu un elf nobil care ar plăti destul pe ele.
Stai ! Rogu-te, opreşte !
Te-ai război pentru nişte pietre scumpe ?
Poporul meu nu se dezice cu uşurinţă de moştenirea sa.
Suntem de aceeaşi parte.
Şi oamenii mei au dreptul la bogăţiile din Munte.
Permite-mi să vorbesc cu Thorin.
Vrei să încerci să te înţelegi cu un gnom ?
Ca să evit un război ?
Da.
Nu-i rău pentru o singură noapte de muncă.
Să mergem !
Salutări, Thorin, fiu al lui Thrain !
Ne bucurăm nespus să te vedem viu şi nevătămat.
De ce bateţi la porţile Regelui
de sub Munte pregătiţi de război ?
De ce se baricadează regele
asemenea unui tâlhar în ascunzătoare ?
Poate tocmai fiindcă m-aştept să fiu tâlhărit.
Măria Ta,
nu am venit să te jefuim,
ci să cădem la o învoială dreaptă.
Nu pofteşti să grăim ?
Te ascult.
În numele Oraşului Lacului,
îţi cer să nu-ţi încalci făgăduinţa.
O parte din comoară ni se cuvine ca să ne făurim iar viaţa.
Nu mă învoiesc cu nimeni
dacă oştirea lui îmi bate la uşă.
Oştirea va ataca Muntele de nu cădem la învoială.
Iar ameninţările tale nu mă clintesc.
Nici măcar conştiinţa ta ?
Nu-ţi şopteşte că avem o cauză dreaptă ?
Poporul meu te-a ajutat.
În schimb, l-ai răsplătit aducându-i pieire şi pârjol.
Ne-aţi ajutat doar în schimbul unei răsplăţi bogate.
Am căzut la învoială.
La învoială ?
Ne-aţi silit să ne dăm moştenirea pe velinţe şi merinde.
Ne-am pus chezaş viitorul în schimbul libertăţii noastre.
E oare asta o învoială cinstită ?
Grăieşte,
Bard, cel care l-a răpus pe dragon,
de ce aş respecta asemenea învoială ?
Fiindcă ne-ai făgăduit.
Oare chiar nu înseamnă nimic ?
Du-te !
De nu, abat săgeţile asupra ta !
Ce faci ?
Nu se poate să porneşti un război.
- Asta nu te priveşte. - Să-mi fie cu iertare,
dar cred că nu ai zărit bine armata de elfi,
ca să nu mai vorbim despre sutele de pescari furioşi.
Suntem în inferioritate.
Nu pentru mult timp.
Ce vrei să spui ?
Vreau să spun, jupâne Baggins...
...că nu e bine să subestimezi gnomii.
Am recucerit Ereborul.
Acum a sosit vremea să-l apărăm.
Nu ne va da nimic.
Păcat.
- Cel puţin ai încercat. - Nu pricep defel.
De ce ?
De ce ar risca un război ?
E zadarnic să discuţi cu gnomii.
Nu ascultă decât de un singur lucru.
Atacăm în zori.
Ni te alături ?
Da.
Jupâne Baggins, vino aici !
Vei avea nevoie de asta.
Îmbrac-o.
Cămaşa e făurită din zale de argint.
Mithril...
Aşa-i spuneau strămoşii mei.
Niciun tăiş n-o poate străpunge.
Arăt ridicol.
Sunt hobbit, nu războinic.
E un dar.
Un simbol al prieteniei noastre.
Prietenii de nădejde sunt greu de găsit.
Am fost orb,
Însă acum văd limpede.
Sunt trădat !
Trădat ?
Piatra Străveche...
Unul dintre ei a luat-o.
Unul dintre ei mă minte.
Thorin...
călătoria şi-a atins scopul. Ai cucerit Muntele.
Oare nu e îndeajuns ?
Sunt trădat de neamul meu.
Le-ai făgăduit celor din Oraşul Lacului.
Oare comoara asta face mai mult decât onoarea ta ?
Onoarea noastră, Thorin. Şi eu le-am făgăduit.
Şi pentru asta îţi sunt recunoscător.
Ai fost nobil. Însă comoara nu le aparţine celor din Oraşul Lacului.
Aurul acesta...
...e al nostru.
E doar al nostru.
Pe viaţa mea,
nu voi renunţa
nici măcar la o singură monedă.
La...
...nicio...
...părticică din ea !
Gundabad.
Ce se află dincolo ?
Un vechi duşman.
Vechiul Regat din Angmar.
Fortăreaţa aceasta era bastionul său.
Odinioară aici îşi aveau armurăriile,
făurindu-şi armele pentru război.
Lumină. Se zăreşte mişcare.
Aşteptăm adăpostul întunericului.
E un loc necurat, Tauriel.
În alte vremuri, ai noştri s-au luptat pe aceste pământuri.
Mama mea a pierit acolo.
Tatăl meu nici nu vorbeşte despre asta.
Nu există mormânt...
...nici amintire.
Nu a rămas nimic.
Faceţi loc !
Păzea !
Nu, nu !
Nu ! Hei, tu !
Ăla cu pălăria ţuguiată !
Da.
Tu ! Nu primim rătăcitori, cerşetori
sau vagabonzi aici.
Avem şi aşa suficiente necazuri.
Hai, degrabă, urcă înapoi pe cal !
Cine e căpetenie aici ?
Cine întreabă ?
Lasă deoparte neînţelegerile mărunte pe care le ai cu gnomii.
Vine războiul !
Străfundurile din Dol Guldur s-au revărsat.
Sunteţi toţi în mare pericol.
Despre ce vorbeşti ?
Văd că nu te pricepi la vrăjitori.
Sunt asemenea tunetelor de iarnă,
care vin de departe şi bubuie asurzitor.
Însă, uneori, furtuna
nu-i decât o furtună.
Nu de această dată.
Oştirile de orci sunt pe drum.
Sunt războinici din născare.
Duşmanul nostru îşi adună toate forţele.
- De ce ar face-o acum ? - Fiindcă l-am obligat.
L-am obligat când Thorin şi ai săi au pornit să-şi recucerească patria.
Gnomii nu trebuiau să ajungă la Erebor.
Azog Profanatorul a fost trimis să-i ucidă.
Stăpânul său doreşte să aibă în puterea sa Muntele.
Nu doar din pricina comorii,
ci şi a aşezării sale strategice.
De aici poate recuceri
tărâmurile Regatului Angmar din miazănoapte.
De se ridică iar acel regat întunecat,
Rivendell, Lórien, Comitatul,
până şi Gondorul însuşi vor cădea.
Aceste oştiri de orci despre care vorbeşti,
unde se află ele ?
Stăpâne, oştile vor fi pe poziţie până în zori.
Atacul va fi brusc şi necruţător.
Nesăbuiţii !
Au uitat ce sălăşluieşte în adâncurile acestor pământuri.
Au uitat de devoratorii din adâncuri.
Dacă e să intrăm, ar trebui să purcedem.
Se adună în stoluri.
Aceşti lilieci sunt crescuţi cu un singur scop.
Şi anume ?
Pentru război.
Să le dăm de ştire celorlalţi.
Cred că e prea târziu. Să ne grăbim !
De când sfatul meu cântăreşte atât de puţin ?
Ce crezi că voiesc a face ?
Să-ţi salvezi prietenii gnomi. Îţi admir loialitatea faţă de ei,
Însă asta nu mă va abate de la ceea ce-mi doresc.
Tu ai început povestea asta, Mithrandir,
te rog să mă ierţi dacă am s-o închei eu.
Arcaşii sunt pe poziţii ?
- Da, domnul meu. - Dă porunca.
Orice mişcă pe acel Munte
să fie ucis.
Timpul gnomilor s-a scurs.
Arcaşule.
Eşti de acord cu asta ?
E aurul atât de important pentru tine ?
L-ai plăti cu sângele gnomilor ?
Nu se va ajunge până acolo.
- Ei nu pot câştiga lupta asta. - Asta nu-i va opri.
Crezi că se vor preda ? Nicidecum.
Vor lupta până la ultimul.
Bilbo Baggins.
Dacă nu mă înşel, e jumătatea de fiinţă care a furat cheile temniţei
de sub nasul gărzilor mele.
Da.
Regret cele întâmplate.
Am venit ca să vă dau asta.
Inima Muntelui.
Nestemata Regelui.
E aproape de nepreţuit.
Cum de e a ta ca s-o dai ?
E partea din comoară ce mi se cuvine.
De ce ai face asta ?
Nu ne datorezi credinţă.
N-o fac pentru voi.
Ştiu că gnomii pot fi încăpăţânaţi,
îndărătnici şi mai ales dificili.
Sunt neîncrezători şi tainici,
cu o purtare ce lasă de dorit.
Însă sunt şi curajoşi
şi buni...
Şi credincioşi până la moarte.
Am ajuns să ţin la ei şi vreau să-i scap dacă se poate.
Pentru Thorin,
nestemata asta e mai presus de toate.
În schimbul ei, eu cred că vă va da ce vi se cuvine.
Nu va fi nevoie de război.
Odihneşte-te.
- Trebuie să porneşti la drum mâine. - Poftim ?
- Du-te cât mai departe cu putinţă. - Nu plec.
M-ai ales ca membru. Nu părăsesc Compania acum.
Compania nu mai există.
Nici nu vreau să mă gândesc ce-ţi va face Thorin.
Nu mă tem de Thorin !
Ar trebui.
Să nu subestimezi răul ce zace în aur.
Aur peste care,
un şarpe a zăbovit destul.
Boala dragonului se înfiripă în inimile
celor ce vin în Munte.
Aproape toţi.
Tu, de acolo.
Găseşte-i hobbitului un pat.
Şi hrăneşte-l pe săturate.
Şi-a câştigat dreptul la asta.
Tu.
Stai cu ochii pe el.
De încearcă să plece, îmi spui degrabă.
Mai repede !
Hobbit netot.
'Neaţa ! Scularea, hobbitule...
Pe următoarea ţi-o înfig între ochi.
Am venit să-ţi dăm de veste
că plata datoriei tale a fost oferită
şi acceptată.
Ce plată ?
Nu v-am oferit nimic.
Nu aveţi nimic.
Avem asta.
Au Piatra Străveche.
Tâlharilor !
Cum de aţi pus mâna pe moştenirea spiţei noastre ?
Piatra e de drept a regelui.
Iar regele o poate avea
cu bunăvoinţa noastră.
Dar, mai întâi, să-şi respecte cuvântul dat.
Ne cred proşti.
E o Înşelătorie.
O minciună !
Piatra Străveche e în Munte !
Vreţi să ne înşelaţi !
De fapt, nu.
Nestemata e adevărată.
Eu le-am încredinţat-o.
Tu ?
Am luat-o ca a paisprezecea parte din comoară.
Ai fura de la mine ?
Să fur ? Nu.
Oi fi eu spărgător, dar îmi place să cred că sunt unul cinstit.
O pretind drept partea mea.
Partea ta ?
Partea ta...
Nu ai dreptul la nicio parte, nemernicule !
Voiam să ţi-o dau.
Am vrut s-o fac de nenumărate ori, însă...
Însă ce, hoţule ?
Te-ai schimbat, Thorin.
Gnomul pe care-l ştiam eu nu şi-ar fi încălcat cuvântul.
Şi nu s-ar fi îndoit de cei de-un neam cu el !
Să nu îndrăzneşti să-mi vorbeşti
despre credinţă.
Aruncaţi-l de pe metereze !
Nu m-aţi auzit ?
Te arunc cu mâna mea, blestemat să fii !
Nu !
Blestemat să fie magul
- ...ce ni te-a adus. - De nu-l placi pe spărgătorul meu,
atunci rogu-te să nu-i faci rău.
Trimite-mi-l înapoi.
Nu te descurci prea bine ca Rege sub Munte,
nu-i aşa, Thorin,
fiu al lui Thrain ?
Nicicând nu voi mai avea de-a face cu vrăjitorii.
Du-te !
Sau cu şobolanii de Comitat !
Picăm la învoială ?
Ne daţi înapoi Piatra Străveche contra a ceea ce ni se cuvine ?
Cum ne răspunzi ?
Doreşti să afli pacea...
...sau voieşti a te război ?
Prefer războiul.
Talpă de Fier...
Cine e ?
Nu pare prea fericit.
E Dain, stăpânul Munţilor de Fier.
- E vărul lui Thorin. - Şi seamănă ?
Întotdeauna mi s-a părut că Thorin ar fi mai de înţeles.
Ziua bună !
Cum vă merge ?
Am a vă face o propunere,
de nu vă e cu supărare să-mi acordaţi câteva clipe
din timpul vostru.
N-aţi vrea...
să dispăreţi pe pustii odată ?
Cu toţii !
Chiar acum !
Rămâneţi pe poziţii !
Stăpâne Dain...
Gandalf cel Sur...
Spune-le mişeilor să plece, altfel înec ţărâna în sângele lor !
Nu e cazul să ne războim,
gnomi, oameni şi elfi.
O oştire de orci mărşăluieşte către Munte.
Opreşte-ţi oastea !
Nu mă plec în faţa unui elf.
În niciun caz dinaintea acestui spiriduş necredincios.
Vrea doar răul poporului meu.
De alege să se pună între mine şi rubedeniile mele,
Îi crăp în două ţeasta aia frumuşică !
Să vedem de va mai rânji atunci !
E la fel de turbat ca şi vărul său.
Aţi auzit, flăcăi ? Începem !
Să-i cotonogim bine pe prăpădiţi !
Viermi de pământ.
Zău aşa !
Ieşiţi la lumină, oştirile mele !
Hoardele întunericului ne împresoară !
La luptă ! La arme, cei de-un neam cu Durin !
Eu ies dincolo de zid. Cine mai vine ?
- Da ! - Să mergem, haideţi !
- Opriţi-vă ! - Ce ?
Să stăm cu mâinile în sân ?
Am zis să rămâneţi pe loc !
Elfii.
Ei nu luptă ?
Thranduil !
E nebunie curată !
Atacaţi !
Da !
Gandalf ?
Sigur e un loc bun să zăbovim ?
Trimiteţi fiarele de război !
Nu pot lupta pe două fronturi.
A venit clipa să acţionăm.
Atacaţi oraşul !
Azog.
Încearcă să ne împresoare.
Cu toţii !
Retragerea către Ţinutul de Jos !
Acum !
Către oraş !
Bilbo, urmează-mă !
Sigrid !
Tilda !
Copiii mei ! Unde sunt ?
I-am văzut. Erau în vechea piaţă.
Vechea piaţă ?
Şi unde sunt acum ?
Tilda ! Sigrid !
Bard ! Orcii s-au năpustit şi trec vechiul drum.
Du arcaşii pe parapetul dinspre răsărit. Opreşte-i cât poţi.
Arcaşi ! Urmaţi-mă !
Orcii au ocupat Strada de Piatră !
Piaţa e împânzită !
Voi, restul, după mine !
La luptă ! Înainte !
Până la moarte !
Tată !
- Tată ! - Tată !
- Aici ! - Suntem aici !
Bain !
Sigrid ! La pământ !
Ascultaţi-mă !
Adunaţi femeile şi copiii !
Mergeţi în Sala Mare şi ferecaţi uşile.
Ai priceput ?
Nu ieşiţi orice-ar fi.
Vrem să stăm cu tine !
Puţin respect pentru tatăl vostru !
Lăsaţi pe mine, sire ! N-aţi auzit ?
- Mergem către Sala Mare. - Alfrid ?
Doar femeile şi copiii !
Toţi bărbaţii trebuie să lupte.
Fă bine şi te-ntoarce !
Îi duc eu la adăpost, sire.
Apoi sunt la dispoziţia voastră. Hai, sus !
Ţi-i las în grijă.
Mai repejor, mamaie !
Către Sala Mare !
Pieriţi din calea mea !
Părăsiţi-i pe cei betegi !
Nu vor putea păstra oraşul.
Gnomii sunt sfârşiţi.
Nemernicilor !
Unde e Thorin ?
Avem nevoie de el ! Unde e ?
Să curgă râuri de sânge !
Treceţi-i pe toţi prin sabie !
Retragerea !
De când îi lăsăm în voia sorţii pe cei de-un neam cu noi ?
Thorin...
pier cu toţii acolo.
În adâncurile Muntelui, sunt săli nenumărate.
Locuri pe care le putem întări...
unde putem fi în siguranţă.
Da !
Da.
Asta e !
Trebuie să mutăm comoara în adâncuri,
- ...la adăpost. - Nu m-ai auzit ?
Dain e înconjurat.
Îi nimicesc chiar acum, Thorin.
Mulţi pier în războaie.
Viaţa nu înseamnă nimic.
Însă o comoară ca aceasta nu se măsoară în vieţile pierdute.
Merită tot sângele ce l-om vărsa.
Zăboveşti aici, în sălile de piatră,
Încoronat ca rege,
şi totuşi acum eşti mai neînsemnat ca oricând.
Nu-mi vorbi...
...de parcă aş fi un nobil gnom oarecare.
De parcă încă aş fi...
...Thorin...
...Scut de Stejar.
- Sunt regele tău ! - Dintotdeauna ai fost regele meu.
Odinioară ştiai asta.
Însă nu vezi ce ai devenit.
Du-te...
Ieşi...
Înainte să-ţi vărs sângele.
Zăboveşti aici.
Încoronat ca rege.
Acum eşti mai neînsemnat ca oricând.
O asemenea comoară nu se măsoară în vieţile pierdute.
Comoara se-mpresoară de o suferintă.
Ambiţia oarbă a unui Rege sub Munte.
Nu sunt eu regele ?
Aurul acesta e al nostru
şi doar al nostru.
Nu voi renunţa...
...nici măcar la o singură monedă.
Era orbit de propria-i dorinţă !
De parcă aş fi un nobil gnom oarecare...
Thorin Scut de Stejar...
O suferinţă ce i-a tulburat mintea bunicului tău.
Sunt Thorin,
fiul lui Thrain, fiul lui Thror !
Nu sunt bunicul meu, nu sunt !
Eşti urmaşul tronului lui Durin.
Pier cu toţii acolo.
Recucereşte Ereborul.
Dain e înconjurat.
Pier...
Înconjurat...
Pier...
Redobândeşte-ţi patria...
Te-ai schimbat, Thorin.
Nu sunt bunicul meu.
Oare preţuieşte comoara asta mai mult decât onoarea ta ?
Nu sunt bunicul meu.
Comoara asta va fi pieirea ta !
Retragerea !
Către Munte !
Retragerea !
Li se apropie sfârşitul.
Pregătiţi asaltul final !
Nu mă ascund după un zid de piatră,
în timp ce alţii luptă pentru noi !
Nu-mi stă în fire, Thorin.
Nu,
adevărat grăieşti.
Noi suntem din seminţia lui Durin.
Neamul lui Durin
nu dă bir cu fugiţii în toiul bătăliei.
Nu am dreptul să vă cer aşa ceva.
Dar, mă veţi urma...
...pentru ultima dată ?
Nu încă ! Aşteaptă...
Atacaţi acum !
Thorin.
După rege !
Gnomii.
Îşi adună forţele !
Se strâng în jurul regelui lor.
Cei care vor să lupte până la capăt
să mă urmeze !
Eu zic să ne sprijinim bărbaţii pe lumea asta şi pe cealaltă.
- Aşa e. - Înarmaţi-vă.
- Vino cu noi. - Lasă-mă.
- Daţi pace unei biete bătrâne. - Nu te teme.
Ia labele !
Alfrid Lickspittle.
Eşti un laş.
"Laş" ?
Nu orice bărbat se încumetă să-şi pună corset.
Nu eşti bărbat !
Eşti o târâtură.
Dain !
Thorin !
Stai aşa !
Vin !
Hei, vere !
De ce-ai zăbovit ?
Nemernicii sunt prea mulţi, Thorin.
Sper că ai un plan.
Da...
O să le doborâm căpetenia.
Azog ?
O să-i vin de hac spurcăciunii !
După tine !
S-ar putea să răzbim până la urmă.
Gandalf !
E Thorin !
Şi Fili, Kili
şi Dwalin.
Îşi ia cei mai pricepuţi războinici.
Pentru ce anume ?
Să reteze căpăţâna şarpelui.
Crăpi !
Gandalf !
Legolas.
Legolas Greenleaf.
Există o a doua oaste.
Bolg e în fruntea orcilor din Gundabad. Sunt aproape.
Gundabad.
Deci ăsta le era planul.
Azog înfruntă oştirile noastre, iar Bolg vine dinspre miazănoapte.
Miazănoapte ?
De unde,
- ...mai exact ? - Dealul Corbilor.
Dealul Corbilor ?
Thorin e acolo !
Fili şi Kili se află şi ei tot acolo !
Unde e ?
Locul pare pustiu.
Cred că Azog a dat bir cu fugiţii.
Nu prea cred.
Fili,
ia-l pe fratele tău.
Cercetează turnurile.
Faceţi-vă nevăzuţi.
De zăriţi ceva,
daţi de ştire. Nu atacaţi.
- Aţi priceput ? - Avem oaspeţi.
Mercenari din neamul goblinilor.
Nu sunt mai mult de o sută.
Ne ocupăm noi de ei. Plecaţi !
Duceţi-vă !
Să vă văd !
Sună retragerea.
Domnul meu ! Trimite-ţi oştenii la Dealul Corbilor !
Gnomii sunt aproape striviţi.
Să-i spunem lui Thorin.
Chiar te rog.
Am irosit prea mult sânge ca să apăr meleagurile astea.
Thranduil ?
Mă duc eu.
Nu fi ridicol !
N-o să răzbeşti nicicum.
Şi de ce nu ?
Te vor vedea venind. Te vor ucide.
Ba nu.
Nu mă vor zări.
Nici nu încape tocmeală.
Nu-ţi dau voie.
Nu-ţi cer îngăduinţa, Gandalf.
Nici măcar un pas înainte !
Nu le vei întoarce spatele.
Nu şi de data asta.
La o parte din calea mea !
Gnomii vor fi nimiciţi.
Da, vor pieri.
Azi,
mâine,
peste un an de acum sau peste un veac.
Ce importanţă are ?
Sunt muritori.
Crezi că viaţa ta preţuieşte mai mult
când e lipsită de iubire ?
Eşti lipsit de iubire.
Ce ştii tu despre iubire ?
Nimic !
Sentimentele tale pentru gnom
nu sunt aievea.
Crezi că e iubire ?
Eşti pregătită s-o plăteşti cu viaţa ?
De cutezi s-o răneşti,
va trebui să mă răpui pe mine.
Te însoţesc eu.
În picioare !
Dă-mi pace !
Nu accept ordine de la tine. Oamenii te-au crezut.
Te-au ascultat.
Puterea era la picioarele tale,
iar tu nu te-ai atins de ea.
Şi pentru ce ?
Alfrid...
Ţi se vede jupa.
Rămâi aici şi cercetează mai jos.
Mă descurc singur.
Unde e spurcăciunea de orc ?
Thorin.
Bilbo.
Trebuie să pleci neîntârziat.
Mai vine o oaste din miazănoapte.
Vor împresura turnul.
- Nu vei avea scăpare. - Suntem aproape !
Scârba de orc e înăuntru. Eu zic să înaintăm.
Nu ! Asta şi vrea.
Caută să ne atragă.
E o cursă.
Găseşte-i pe Fili şi Kili. Cheamă-i !
Thorin, eşti sigur ?
Fă-o.
Nu vom muri astăzi.
Acesta va pieri primul.
Apoi fratele său.
Iar apoi va fi rândul tău, Scut de Stejar.
Te voi ucide ultimul.
Plecaţi !
Fugiţi !
Aici moare seminţia ta !
Kili !
Thorin.
Thorin. Nu.
Nimiciţi-i pe toţi !
Nu.
Kili.
Răpuneţi-l !
Ucideţi-l !
Kili !
Tauriel !
Kili.
Nu !
Tauriel !
Vin vulturii...
Bilbo.
Nu te clinti. Stai nemişcat !
Mă bucur că eşti aici.
Vreau să ne despărţim prieteni.
Nu. Nu pleci niciunde.
O să trăieşti.
Dă uitării vorbele şi faptele de la Poarta din Faţă.
Ce ai făcut tu doar un prieten adevărat ar face.
Rogu-te, iartă-mă.
Am fost orb şi n-am văzut.
Regret amarnic
că te-am purtat prin asemenea primejdii.
Nu, Thorin, am împărtăşit cu bucurie fiecare primejdie.
Până la ultima.
E mai mult decât ar merita oricine din neamul Bagginşilor.
Rămâi cu bine,
jupâne spărgător.
Fă cale întoarsă la cărţile tale
şi la jilţul tău.
Sădeşte-ţi copacii
şi priveşte-i cum se înalţă.
Dacă mai mulţi semeni
ar preţui vatra
mai mult decât aurul,
lumea aceasta ar fi cu adevărat mai veselă.
Nu, nu, nu se poate !
Thorin, să nu care cumva să îndrăzneşti !
Thorin.
Thorin, rezistă.
Rezistă, te implor.
Vulturii...
Vulturii... iată-i că sosesc.
Thorin ?
Vulturii...
Nu pot face cale întoarsă cu voi.
Unde te vei duce ?
Nu ştiu.
Mergi spre miazănoapte.
Caută oamenii din apus.
Printre ei se află un tânăr pribeag. Ar trebui să-l cunoşti.
Tatăl său, Arathorn, a fost un om bun.
S-ar putea ca fiul său
să ajungă un mare om.
Care e numele său ?
În Ţinutul Pustietăţii, e cunoscut ca Pas Mare.
Adevăratul său nume,
trebuie să-l afli tu însuţi.
Legolas.
Mama ta te-a iubit.
Mai mult decât pe oricine
şi decât viaţa însăşi.
Vor să-l îngroape.
Aşa este.
Dacă asta înseamnă iubirea, nu o vreau.
Ia-o şi dă-o de la mine.
Te rog.
De ce doare atât de tare ?
Pentru că a fost aievea.
Va fi un ospăţ mare în seara asta.
Vor răsuna balade şi se vor istorisi poveşti.
Thorin Scut de Stejar
va intra în legendă.
Ştiu că voi îl veţi cinsti astfel,
Însă pentru mine, a fost altcineva.
Era...
Pentru mine...
...a fost...
Eu mă voi face nevăzut. Le spui tu rămas-bun ?
Spune-le tu însuţi.
Dacă vreunul dintre voi ajunge prin Fundătură...
...ei bine, ceaiul e la patru.
Şi am din belşug.
Sunteţi toţi bine-veniţi oricând.
Nu vă deranjaţi să bateţi la uşă.
Am ajuns la marginea Comitatului.
Aici trebuie să ne despărţim.
Mare păcat.
Mi-a făcut plăcere
să am un vrăjitor prin preajmă.
Se pare că poartă noroc.
Doar nu crezi cu adevărat că, din aventurile tale,
te-a salvat doar norocul, nu ?
Bilbo, inelele magice nu trebuie folosite cu uşurinţă.
Nu sunt neghiob,
ştiu că ai găsit unul în galeriile goblinilor.
Am stat cu ochii pe tine
de atunci.
Mă bucur.
Cu bine, Gandalf !
Cu bine !
Tu...
Nu-ţi face griji despre inel. Mi-a căzut din buzunar în luptă.
L-am pierdut.
Eşti o persoană cumsecade, domnule Baggins.
Şi ţin mult la dumneata.
Însă eşti doar un personaj micuţ...
...într-o lume imensă.
Lada de zestre a mamei.
Iar acela e scaunul meu.
Lasă taburetul jos !
Ce naiba se petrece ?
Ziua bună, domnule Bilbo !
Nu trebuia să fiţi aici.
Cum adică ?
Se presupune că sunteţi mort.
Nu sunt mort !
Nici presupus, nici în vreun alt chip.
Nu cred că aveţi voie !
Domnule Bilbo !
21 ? Oferă cineva mai mult ?
Mai mult ?
LICITATIE CASA RĂPOSATULUI BAGGINS
Vândut doamnei Bolger !
Să-şi odihnească picioarele Grasul.
Licitează cineva ?
E lucrat în Comitat.
N-avem imitaţii făcute de gnomi.
Opriţi-vă !
Staţi !
- E o încurcătură ! - Cine eşti dumneata ?
Cum adică ?
Ştii bine cine sunt,
Lobelia Sackville-Baggins !
Asta e casa mea,
iar astea-s lingurile mele !
- E cât se poate de nepotrivit. - Scuze.
Au trecut mai bine
de 13 luni de la dispariţie.
Dacă dumneata eşti într-adevăr
Bilbo Baggins şi nu ai murit,
poţi aduce o dovadă ?
Poftim ?
Un act oficial cu numele dumitale ar fi îndeajuns.
Bine, fie !
Un contract de tocmire ca...
Nu contează ca ce.
Iată iscălitura mea.
Ei bine, da...
Totul pare a fi în regulă.
Da.
Se pare că nu încape îndoială.
Cine e cel care te-a tocmit ?
Acest Thorin Scut de Stejar ?
Era...
prietenul meu.
Nu, mulţumesc !
Fără alţi vizitatori sau rubedenii îndepărtate !
Nici măcar vechi prieteni ?
Gandalf ?
Bilbo Baggins.
Dragul meu Gandalf !
Cât mă bucur să te văd !
111 ani ! Cine ar crede aşa ceva ?
Intră, intră !
Bun venit !
Muntele singuratic
ÎN AMINTIREA LUI MIKE HOPKINS ODIHNEASCĂ-SE ÎN PACE.